Režie:
Alexandr RogožkinScénář:
Alexandr RogožkinKamera:
Valerij MartynovHrají:
Alexej Buldakov, Viktor Byčkov, Sergej Ruskin, Sergej Guslinskij, Vasilij Domračev, Alexej Sevasťanov, Ville Haapasalo, Andrej Krasko, Kirsi Tykkyläinen (více)Obsahy(1)
Ruští bohatýři opět na lovu, tentokrát však v nebezpečné blízkosti státní hranice... Volné pokračování úspěšné komedie Svéráz národního lovu. Naši svérázní lovci se tentokrát vydávají na ryby. A opět s vodkou. Parta chlapů jede na ryby a vezme si na cestu 16 kartonů vodky. To vše ve jménu kulturní rekreace. Avšak stane se, že je proud zanese (i s drahocenným nákladem) do Finska. Nestačili ještě vypakovat pruty a došlo jim, že překročili státní hranici. Kvapem se vrátili do vlasti, přičemž v cizině zapomněli škatule s pitivem. Jednu nebo dvě - to by ještě šlo vydržet, ale všech šestnáct, to už je státní kauza. A ve jménu takové je ruské vojenské námořnictvo připraveno se potopit. Třeba až na dno... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (209)
Zase příjemně a vtipně zábavný film, kde parta kamarádů, ve složení generál Michalovyč (Alexej Buldakov), přírodní mystik Kuzmič (Viktor Byčkov), kriminalista Ljova Solovejčik (Semjon Strugačjov), smolař Serjoža Olegič (Sergej Russkin), policista Semjonov (Sergej Gusinskij) a host prokurátor (Vasilij Domračjov), se schází na známých místech proto, aby lovili rybky. Ale rybolov se zvrhává v pití, marné pokusy o lov, které často vedlo k ohrožení jejich vlastních životů a získání ztraceného a drahoceného nákladu vodky a finskou mezihrou. Zase je zneužívána armáda k soukromým účelům a pro litry vodky. Kráva překonává rychlostní rekord, jedinou rybu chytí rybář nováček, pan prokurátor, útěk z Finska, vrácení a opětovný útěk, uspávání generála a náhodné potopení lodě. Vtipné, zábavné, s krásným nadhledem a národní sebeironií. ()
Taková typicky rusky podivná a chaotická filmová podívaná o pár rybářích, kteří si s sebou na rybolov berou vodku a jak je to u Rusáků obvyklé, ožerou se, a díky tomu zažijí spoustu vtipných příhod. Jejich jména jsou generál Ivolgin, lovec Kuzmyč, Leva Soloveychik, a připojuje se k nim také Vasilij, nedávno jmenovaný okresní prokurátor, který je duševně nepřítomný a o přírodě nic neví. Čtveřice se vydává na plavbu, ale brzy se ztratí - ani navigace pomocí hvězd jim moc nepomůže. Dostanou se do jedné rybářské chatky, kde se jim dostane příjemného přivítání a hostitel je pohostí jejich vlastní vodkou. Dva z nich se vydávají na cestu do města a zjišťují, že je tam nějak čisto a uklizeno - to není jejich Rusko, to je Finsko. A tak se opět naloďují a odplouvají, ale nechávají za sebou veškerou vodku, což jejich finský hostitel velice ocení. Navíc kvůli tomu musí uspat generála, kterému se na novém místě tak líbilo. Předtím také stihnul prokurátor zavřít jednu ženskou do stodoly a myslel si o ní, že je to láska na první pohled (předtím přímo před ní chcal). Po cestě zpátky se k nim připojuje seržant Semjonov, člen pohraniční stráže. Prokurátor se pak pokouší o rybaření a přitom si nešťastně zapíchne háček do prstu - velice nepříjemná scéna. V nemocnici mu nepomohou, protože sestřička omdlí, a tak mu háček vytáhne místní zámečník. Sergej se zase seznamuje s neznámou nahou koupající se ženskou, ta ho naláká do transformátoru, kde dostane šok. Jeho příběhu nevěří ani Kuzmich, který jinak na mořské panny věří. Generál všechny pověří kuchtěním knedlíků (ravioly), aby si také mohl odpočinout. Pustí se do čtení knih o filozofii a vaření, vydá se na rybolov se svou kočkou, uloví spoustu okounů a diví se, kde všichni jsou. Jo, to by mě také bavilo. Tři zbývající rybáři se pak rozhodnou s pomocí ponorky získat zpátky svou vodku, o kterou však mezitím projevila zájem také finská policie. Opět se ožerou, odpálí v rámci cvičení nějaké ty rakety a velitel ponorky je za to povýšen. Operace se zdaří, naši ožralí námořníci uniknou finské policii a vezmou s sebou také celé molo, společně s jedním Finem, známým z předchozího dílu. Ve stejnou dobu se také vydávají zmatený prokurátor a seržant Semjonov lovit na moře pomocí zakázaných metod, vypustí několik min, ale vymkne se jim to z rukou a odpálí si také svou loď. Naštěstí jsou zachráněni - pomůže jim také "cvičná mina". A také se povede vylovit bednu starého koňaku ještě z dob napoleonských válek. Nakonec se všichni plaví na molu, popíjejí koňak a rozmlouvají o rybaření. Takže závěrem - byla to celkem sranda, hlavní postavy byly vesměs dost sympatické, prostě obyčejní Rusové, kteří rádi chlastají, rybaří a užívají s krásné přírody a mají k ní blízký vztah. Kdyby jim to tak vydrželo dodnes a nezačínali s válčením, tak bych je měl fakt rád. ()
Pokračování se mi zdá ještě o kousek lepší než díl předchozí. Některé gagy jsou opravdu skvělé a vyvedeny do totálního absurdna (krabice s vodkou a ponorka). A opět je zde můj oblíbenec z předchozího dílu Semyon Strugachyov (kudrnatej Lyova). 84% ()
Na rozum! Na ten zapomeňte. To je hlavní klad tohoto filmu. Geniálně absurdní a jemně poetická ruská komedie, o partě ruských rybářů, kteří se omylem dostanou do Finska, a hlavně o vodce. Čímsi mi to připomínalo Slavnosti sněženek, ale upřímně řečeno se mi to líbilo mnohem víc :)) Skvělé herecké výkony (Michalyč v podání Alexeje Buldakova), sice nevynikají, ale stačí víc než bohatě, každá druhá scéna je geniální (nejvíc asi "láska na první pohled", pak ta se transformátorem / kadibudkou a ta o žížale, která nesmí chcípnout), scénář je promyšlený a vtipný, i když film se snad ve vodce i vyvolával. Jediná výtka je trochu divná kamera, ale u hláškového filmu to nevadí, taky mě trošku urážel ruský voiceover přes finské dialogy, ale jiný kraj, jiný mrav, a pokud rusky aspoň trochu nerozumíte, tak je vám to stejně jedno. Pokud potřebujete nárazově zlepšit náladu je Svéráz národního filmu jasná volba :) Ten prokurátor, to je náš člověk. Půl vědra vodky, celý ho vypil, a pak měl ještě v klubu přednášku o škodlivosti alkoholu. *** Tady je nějak hezky. My nejsme v Rusku, že ne? ()
Platí všechna pozitiva z prvního dílu věnovanému svérázu ruského lovu, stále výborná a pro Středoevropana exotická a velmi neotřelá zábava, ale přeci jen již trochu schází ten prvotní šok ze střetu s absurdním světem ruského loveckého bahatýrství a neotřelost a objevnost Svérázu národního lovu... Toto je už přeci jen mírně okoukané, ale stále velmi vtipné a absurdní, deja-vu... Ať žije ta širá ruská duše...:-) ()
Galerie (6)
Zajímavosti (1)
- Miniaturní ponorka byla skutečným plavidlem sovětského, později ruského námořnictva. Šlo o plavidlo typového projektu 865 (kód „Piraňa“), které bylo v leningradských loděnicích vyrobeno v pouhých dvou kusech, první spuštěna na vodu v r. 1986. Technické údaje: délka 28,2 m, šířka 4,7 m, max. rychlost pod hladinou 7 uzlů, mohly se potápět do hloubky 200 m. A i když posádku standardně tvoří 3 muži, ponorka je plně ovladatelná i jediným (velitelem), takže rovněž v tom film odpovídá skutečnosti. V r. 1999 byly vyřazeny oba stroje ze služby. (chamonix)
Reklama