Kamera:
Stéphane FontaineHudba:
Ludovico EinaudiHrají:
Omar Sy, Charlotte Gainsbourg, Tahar Rahim, Izïa Higelin, Issaka Sawadogo, Hélène Vincent, Christiane Millet, Jacqueline Jehanneuf, Liya Kebede (více)Obsahy(2)
Samba se do Francie přistěhoval před deseti lety ze Senegalu. Pracuje načerno v různých zaměstnáních a doufá, že brzy dostane povolení k trvalému pobytu. Jeho neradostná rutina se změní, když potká Alice – manažerku, která trpí syndromem vyhoření a dobrovolnickou prací se snaží dát svůj život zpátky dohromady. Brzy mezi nimi vznikne křehké pouto. Jejich vztah se však nesetkává s pochopením okolí: Sambův strýc synovce varuje, že jej žena opustí, jakmile bude psychicky zase v pořádku, a Aliciiny kolegyně jí zase vyčítají, že si od klienta neudržela profesionální odstup. (AČFK)
(více)Videa (4)
Recenze (137)
z Nakacheho trojice (Nedotknutelní-Vyjímeční-Samba) nejslabší kousek.Ne snad že by to nebyl příjemný film,u kterého ty dvě hodiny utečou jako nic,ale na rozdíl od zbylých dvou postrádá silné momenty a to jak ty komediální,tak ty dojemné-lidské.U Vyjímečných i Nedotknutelných se tohle režisérům povedlo dostat do určité rovnováhy.V tomhle případě bohužel ne a jakkoliv jsem se celkem slušně bavil,tak vím,že na rozdíl od zbylých dvou nemám potřebu vidět Sambu znova...60% ()
Odvaha niterných zátočin. Osmělit se, nadechnout, odbourat a pláchnout pozemské tíži. Znovu je postavil na nohy. Naučil nové životní kroky. Smyl černé myšlenky, vytavil poezii, ten osvobozující, zprvu platonický, magický cit, vložený do dvou srdcí. Nedotknutelná melancholie se rozplyne. Rozprostřené, jemné romantické vlnky oblaží. Není sama, není sám, odráží v sobě navzájem jímavost a vláčnost gest, silný, člověčí šarm. ()
Docela zklamání. Přiznám se, že jsem od tvůrců i od obsazení čekal víc. Ne, vlastně od obsazení ne, protože Omar Sy je skvělý, stejně jako Charlotte. Věřím jim každou scénu, ale ten film má prostě strašně pomalý tah na bránu, no a nakonec je sám i celkem klišovitý a nenabídne pořádně nic nového. To je škoda. ()
Příjemný a a milý film se sympatickými herci, který ovšem neví, čím chce být. Mix komedie a sociálního dramatu má své silné momenty, ale dost často se stává, že se ve filmu prostě něco děje a nemá to na celkové vyznění žádný vliv. Prostě takový sled scének, které tedy jakžtakž drží dějovou linku, chvíli se má člověk smát, pak zase zvážnit a závěr vlastně nic neřešil. Nevím, jestli by tomu pomohlo druhé zhlédnutí, ale obávám se, že ne. Nicméně nějakou výpovědní hodnotu o sociální situaci přistěhovalců ve Francii film má, chvílemi se člověk baví, takže celkově lepší průměr. (kino Cinestar, orig.) ()
Ale tak nebudem sa tu čertiť nad tým aké skvelé, obetavé a citlivé úradníčky majú vo Francúzsku, alebo, že hlavná hrdinka mi pripomínala viac kobylu, než ženskú samičku, aspoň pokiaľ sa jej úsmevu týka. Faktom je, že príbeh je trochu klišovitý gýč, ale mne predsa len sadol. Zrejme by som podľa niektorých tunajších stoikov a tvrdých chlapov mala navštíviť psychiatra, alebo sa nad svojou povrchnou, prázdnou a jednoduchou dušičkou aspoň vážne zamyslieť. No tentokrát budem hodnotiť len podľa dojmu, ktorý vo mne film zanechal a rozverne mu naparím štyri hviezdy, pretože občas je lepšie nechať sa len tak uniesť bez toho, aby som sa hnidopišsky vŕtala v uveriteľnosti každého detailu, alebo si neuroticky ohrýzala nehty nad tým, čo si o mne budú miestni géniovia myslieť. Po troch dvanásť hodinových smenách v nemocnici, kde som sa po krk vymáchala v sračkách, moči a krvi, mi tento film proste, jednoducho zdvihol náladu a pobavil ma. Viac som snáď od filmu v danú chvíľu ani neočakávala. ()
Galerie (39)
Zajímavosti (4)
- Po filmech Ces jours heureux (2002), Nos jours heureux (2006) a Nedotknutelní (2011) se jedná o 4. spolupráci Omara Sy s dvojicí režisérů Oliviera Nakache a Erica Toledana. (Terva)
- Film měl nesoutěžní premiéru na filmovém festivalu v Torontu v září 2014. (Terva)
- Natáčení probíhalo v Paříži. (Terva)
Reklama