Režie:
Bo WiderbergScénář:
Bo WiderbergKamera:
Morten BruusHrají:
Johan Widerberg, Marika Lagercrantz, Tomas von Brömssen, Karin Huldt, Björn Kjellman, Kenneth Milldoff, Nina Gunke, Peter Larsdotter, Jossi Sabbah (více)Obsahy(1)
Smyšlený příběh jedné "školní" lásky zasazený do Švédska roku 1943. Do chlapecké třídy školy v Malmo nastoupí po vánočních prázdninách nová učitelka Viola. Vzápětí se do ní zamiluje patnáctiletý chlapec Stig. Mladík jednou nezvládne svou touhu a cestou pro mapy do kabinetu učitelku políbí a mnohem starší žena polibek opětuje. Mezi nerovnou dvojicí vznikne vášnivý erotický poměr a během měsíců prochází vztah proměnami, na které má nemalý vliv i dopad válečných událostí (smrt staršího bratra), také setkání mladíka s Violiným manželem...
Choulostivé téma režisér vypráví citlivě, s úzkostlivým vědomím hranic, za něž se nechce dostat. Zatímco chlapcova motivace je jasná, u sedmatřicetileté učitelky jde hlavně o pokus překonat vlastní zpackaný život. Tím třetím v milostném trojúhelníku je životem ubitý Violin manžel, který se doma vzmůže jen na popíjení kořalky a poslech vážné hudby. Paradoxně a pozvolna se rodí mezi mladým milencem a manželem - alkoholikem vzájemné porozumění. Je to dílo, plné pochopení pro lidskou vášeň i slabost, obsahuje ale i laskavý humor. Hlavního hrdinu Stiga hraje syn režiséra Widerberga. Tento film byl oceněn na berlínském festivalu a nominován na Oscara. (Frakira)
(více)Recenze (47)
Takové nenápadné drama o dospívání, ale s o to výraznější zápletkou. Přesto vzhledem k převládajícímu žánru je film celkem často úsměvný, hlavně při scénách s podváděným manželem, a vůbec je sledování vývoje neobvyklého přátelství stejně zajímavé jako zakázaný vztah. Do toho přijde i zásah války a vše se zboří jako domeček z karet. K tomu sympatický hlavní hrdina, krásná titulní skladba a smutný i lehce škodolibý konec, za mě to budou slušné 4*. ()
Křehký film o dospívajícím chlapci Stigovi, který se zamiluje do nové učitelky Violy. A ona do něho. Jak tohle nerovné spojení může skončit, o tom se přesvědčíte v tomto švédském skvostu. Přestože jde hlavně o sex, film není vulgární ani přehnaný, proto píši, že je křehký. Výraznou roli zde hraje též Violin manžel, obchodní cestující se zálibou ve vážné hudbě a v alkoholu. A Stigova kamarádka, která o něj má vážný zájem. Film je doplněn mnohými skladbami vážné hudby, což dodává jeho sledování ještě větší kvalitu. ()
V roce 1943 nebyla Evropa zrovna stabilním místem. Zatímco Německá říše se snažila se střídavými úspěchy rozšířit své území, Itálie kapitulovala. Na pozadí velkých dějinných událostí se však odehrávaly i pro svět méně významné příběhy. Příběhy lidí, jichž se sice válka dotýká, ale nehraje v jejich životech nejvýznamnější roli. A i o tom vypráví Lust och fägring stor. Snímek Bo Widerberga se zaměřuje na nestabilní období v životě člověka, dospívání. Mladý student Stig se poprvé v životě musí potýkat nejen se zvýšeným zájmem o osoby druhého pohlaví, ale i s utvářením vlastního názoru na okolní svět a snášení následků vlastního chování. Nepláče nad svým krutým osudem, ani netouží po osvobození. Jen zpočátku nechává velet své pudy, aby si až později začal uvědomovat, co se vlastně s jeho životem děje a kam směřuje. Widerberg se snaží nikam nespěchat a pracuje s celým materiálem s respektem a citem. Zatímco první polovina se odehrává v pomalém tempu, je sevřenější a plná náznaků a detailů, druhá se soustředí více na dialogovou část, postupně zrychluje, dává více prostoru dalším postavám a dějově se rozevírá. Snímek však pramálo využívá dobové atmosféry a nedaří se mu příliš emocí vykřesat ani ze vztahových peripetií. Přístup, ve kterém se manžel nestává zdrojem napětí, ale překvapivě mentorem, je rozhodně originální, nicméně díky němu postrádá snímek gradaci, ale „jen“ pozvolně pokračuje dál. Problematické je to zejména díky dějově skladbě, která je opakovaně narušována motivy (kino), jejichž podstata je vysvětlena až v závěru snímku a v předchozích fázích tak působí jen jako berličky pro následující děj. Konečný zlom a hořký závěr tak nezapůsobí tak jak by měly, ale příběh pouze dějově postupně dozní. ()
Píše se rok 1943 a i neutrální Švédsko pociťuje dopady války. Ale patnáctileté kluky zajímá především sex a všechno co je s ním spojené. Každá myšlenka a otázka směřuje k sexu. A sex je pochopitelně zajímá o to víc o co míň o něm vědí. . „Pánové mají o mužské potenci poněkud přehnanou představu“. A jediný Stig má možnost si pubertální bajky ověřit v praxi, protože jeho učitelka Viola se dalšímu vyučování překvapivě nebrání. Stig se tak zabydlel nejen v kabinetu, ale i u ní doma a dokonce i v přízni jejího manžela. Jenže z „doučování“ se stává posedlost. Nevšední pohled na dospívání, ale i na konflikty, které sebou přináší ten ještě dětský svět se světem těch dospělých. ()
Veľmi zaujímavá snímka, ktorá ale stráca dych. Na konci som ani za boha nevedel, či mám dať 3 alebo 4 hviezdy. Ale kedže som milovníkom škandinávskych snímok z obdobia 2.svetovej vojny tak nakoniec za štyri. Ako prvé ma už pri traileri a pri galérií upútala sexi Marika Lagercrantz, ktorá tu hrá zvodnú učiteľku, ktorá rada podrží svojmu neplnoletému žiakovi. Už to je zaujímavý námet na film, dovolím si tvrdiť. Spracovanie je veľmi dobré na to, že je to Švédsko-Dánska snímka navyše z roku 95. Až ma mrzí že som ju neobjavil skôr. Aj keď nieje ničím prevratná a mal som chuť hodnotiť priemerne, mám stále v sebe pocit, že ju ešte aspoň raz chcem vidieť. Rozhodne ak kvôli ničomu inému tak kvôli úžasnému výkonu práve spomínanej Mariky. Rozhodne si vyhľadám viac snímok v ktorých hrala. A tiež by som si to rád pozrel znova kvôli tomu sexuálnemu náboju medzi žiakom a učiteľkou v prvej trištvrte hodine. Komu z nás sa nepáčila nejaká naša učiteľka? Škoda toho strácania tempa v druhej polovici, inak ma to v skutku potešilo. ()
Galerie (40)
Photo © Columbia TriStar Films AB
![Všechno je jak má být - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/168/164168364_2ba2cf.jpg)
Zajímavosti (2)
- Film byl v roce 1996 nominován na Oscara za nejlepší cizojazyčný film. Tuto sošku nakonec získal snímek Antonia. (contrastic)
- Jako jakási ústřední melodie zní ve filmu árie „Lascia ch'io pianga“ („Nechte mě plakat“) od Georga Friedricha Händela z opery „Rinaldo“. (HonzaBez)
Reklama