Režie:
Tim WhitbyScénář:
Lucy GannonKamera:
Matt GrayHudba:
Mark RussellHrají:
Eddie Marsan, George MacKay, Rob Brydon, Niamh Cusack, Nigel Lindsay, Tracy-Ann Oberman, Richard McCabe, Nicholas JonesObsahy(1)
Snímek The Best of Men zachycuje pozoruhodnou proměnu péče o paraplegiky v režii jednoho doktora. Nadšený mladý lékař přijede v roce 1944 do nemocnice Stoke Mandeville a od základů změní životy pacientů i personálu. Pacienty jsou především ochrnutí vojáci, odepsaní a čelící smrti kvůli nezájmu okolí - zlom přijde až v momentu, kdy do jejich rehabilitace zařadí doktor Guttmann sport. Guttmann zamítá obecně přijímanýnázor, že paralýza je konečný stav, a namísto starého pečovatelského režimu nastolí nový - takový, ve kterém všem pacientům znovu poskytne možnost žít plnohodnotný život, ve kterém jim sport pomáhá ke znovunabytí fyzické síly i ztraceného sebevědomí. Dojemný a hřejivý příběh o počátku Paralympijských her vypráví příběh doktora Ludwiga Guttmanna, zapomenutého hrdiny, který v životě ochrnutých způsobil doslova revoluci. (Filmbox)
(více)Recenze (34)
Z ležiacich pacientov na morfiu až po národné alebo rovno olympijské hry. Zmenený prístup urobí skoro zázraky a to všetko len s dvoma sestrami, jedným seržantom a dvomi poľskými zriadenciami neschopnými ako lopaty. Všetko prebehne v krátkom filme v rýchlom slede a tak sa zmena pacientov zdá zázračná, ale aká je za všetkým námaha a odriekanie, aj to bolo vidno na tom, že doktorovej rodine sa venujú asi dve minúty filmu. Krásne sú aj záverečné skutočné zábery zo súťaží vozíčkarov, dnes už nie, ale vtedy to mohlo spôsobovať mimoriadny rozruch. –––– Odvahu! Nový život čeká. Bude jiný, ale pěkný. ()
Neskutečně lidský příběh Ludwiga Guttmana, židovského lékaře, který v novém prostředí (v malé anglické nemocnici) úspěšně a s ohromným nadšením "bojuje" s do té doby zavedeným způsobem léčby těžce postižených válečných pacientů. Snaží se kromě tělesné schránky léčit především jejich duše, aby se mohli vrátit do "normálního" života ("Nevzdávejte se, nový život čeká, bude jiný, ale lepší."). I při vážnosti tématu je ve filmu dost scén, které vás také pobaví. Velice optimististický film o zakladateli paraolympijských her (což málokdo ví, ani já jsem to před prvním shlédnutím nevěděl). Léčba válečných traumat (a zdaleka nejenom těch válečných) není vůbec jednoduchá. A o tom tento nenápadný film především je. Podobné filmy zabývající se postválečnými traumaty a návratu pacientů do "normálního" života : např. "Návrat domů" s Jon Voigtem a Jane Fondovou a především legendární hollywoodský snímek "Nejlepší léta našeho života" Williama Wylera. ()
Anglická spisovateľka Lucy Gannon napísala citlivý a ľudský príbeh, ktorý nám približuje vznik a históriu Paraolympijských hier (neskôr premenované na Paralymijské hry) o ktoré sa zaslúžil svojim obrovským úsilím profesor Ludwig Guttmann. Tento skutočný príbeh vo filme začína od roku 1944, ale jeho základy sú v 30-tych rokoch v nacistickom Nemecku. Svoju lekársku dráhu začal v Breslau Nemecká ríša (dnes poľský Wroslaw), od roku 1928 pôsobil v Hanburku. S nástupom nacistov prišiel zákaz praktikovať lekársku prax pre židovských doktorov. Pre svoju výnimočnosť mu bola udelená výnimka a bol poverený funkciou riaditeľa židovskej nemocnice v Breslau (Jewish Hospital in Breslau). V roku 1938 bol už po 4. krát novelizovaný Zákon o ríšskom občianstve z ktorého vzišlo nariadenie, že od 30.9.1938 je odňatá licencia na vykonávanie lekárskej praxe pre všetkých židovských lekárov a to bola posledná kvapka aj pre profesora Guttmanna. Využíva možnosť, že ho ríša vyslala pomôcť v Lisabone priateľovi portugalského diktátora Salazara, ktorý trpel spinálnym nádorom. Na spiatočnej ceste, nakoľko lietadlo išlo cez Londýn sa rozhodol ostať aj s rodinou vo Veľkej Británii. 14. marca 1939 prišiel so svojou manželkou Else a dvoma deťmi (synom Dennisom a dcérou Evou) do Oxfordu v Anglicku. Pokračoval vo výskume poranení miechy na neurochirurgickom oddelení nemocnice Nuffield health. V septembri 1943 britská vláda požiadala Guttmanna o zriadenie Národného centra úrazov miechy v nemocnici Stoke Mandeville v Buckinghamshire. Toto centrum otvorili 1. februára 1944 a Guttmann bol menovaný za jeho riaditeľa. Tu boli jeho prvými pacientmi vojaci so zranením miechy na fronte. Jeho hlavnou metódou liečby zranených vojakov bol šport, ten im pomáhal zvyšovať fyzickú silu a sebaúctu. Prvé neoficiálne hry pre ľudí so zdravotným postihnutím boli v nemocnici Stoke Mandeville. Tieto preteky dali podklad pre uskutočňovanie Paralympijských hier. ()
Téma filmu bylo pojato tak, že se film vyznačuje jistou plochostí, ale ono to ve výsledku nijak zvlášť nevadí. Nekonaly se sluzopudné, rádoby melodramatické scény, k nimž by to celé mohlo svádět, což považuji za velké plus. Naopak tomu dodalo šťávu spíše lehce humorné pojetí. No a Eddie Marsan se předvedl v pro mě zatím nejlepší roli, v jaké jsem ho doposud viděl. Doktor Guttmann mu vyloženě sedl. ()
Všetci vieme, ako vznikli Olympijské hry. Ale viete ako vznikla paralympiada? Presne o tom hovorí tento film. Veľmi, veľmi odľahčená téma na podklade kratšej minutáže s anglickou pichľavosťou a obsadením. Motív, ktorý by si kľudne zaslúžil ohromný rozpočet, hollywoodsky štáb a projekcie v kinách. Bola by z toho silná spycho-športová-dráma, motivujúca nikdy sa nevzdávať a vysoko poučná. Takto je to len poučná jednohubka, pri ktorej sa ale dá dobre zasmiať. Slabšie 3 z 5 ()
Reklama