Obsahy(1)
Mladý poštár (Takeru Sató) umiera. Má neoperovateľný zhubný nádor na mozgu a ostáva mu len pár dní. Znenazdajky ho navštívi Diabol, ktorý vypadá navlas rovnako ako on sám a ponúkne mu žiť o deň dlhšie. Podmienkou za túto výmenu je zriecť sa niečoho svetského, bez čoho sa v každodennom živote normálne nezaobišiel. Ked však zistí, že ho nespoznávajú ľudia, na ktorých mu najviac záležalo, akoby do ich životov nikdy predtým nepatril, uvedomí si, že musí ponuku od Diabla prehodnotiť. (sochoking)
(více)Videa (4)
Recenze (14)
Ač jsem od tohoto snímku očekával něco malinko jiného a o chlup více, tak rozhodně nezklamal, jedná se o hezký film o životě, smrti, přátelství a lásce. Hodně k zamyšlení vede téma ďáblovy nabídky, který zde za každý den života navíc požaduje zmizení jednoho druhu věcí z celého světa (a tu si volí sám) - stojí ztráta něčeho (ne)hodnotného za jeden den na tomto světě navíc? Zejména když se ukáže, že zmizení oné věci znamená i zmizení veškerých souvislostí, událostí a vzpomínek, které se k ní váží. Pak vás totiž nepozná ani nejlepší přítel či bývalá láska. Hudba byla taková nenápadná (stejně jako víceméně celý film), ale líbila se a sedla k tématu, kočičky samozřejmě roztomilé a hlavní kočka (Aoi) ze všech nejkrásnější a nejroztomilejší, jsem zase padal na zadek :-) Ostatně poté co se Aoi objeví v příběhu, více mne to pohltilo. Dle okolností jsem očekával pořádný doják, v mém případě se ovšem nedostavil. Ale zase závěrečná skladba stála za to. 75% ()
"Kdyby ze světa zmizely kočky, jak by to změnilo svět? A kdybych najednou zmizel já, kdo by pro mě truchlil?" Plakal by jsi pro mě? "Čím je život drahocenný a nádherný. Svět je složený ze spousty nádherných věcí." Po smrti své matky se třicetiletý muž rozhodne opustit dům otce a žít nezávisle. Brzy si pořídí také kočku, ke které má velmi impozantní vztah. Velmi brzy se ale dozví závažnou informaci. Smrtelná choroba mu nedává už moc času láskyplného života. A tak začne rekapitulovat svůj život. Začne si povídat sám se sebou a přesvědčovat se nejen o smyslu života, ale hlavně jeho principu a nezbytnosti. Dojemný příběh nutí diváka zamyslet se nad sebou samým a položit si otázku. Prožíváme život v celé své velkoleposti, nebo jej promrháváme zbytečnostmi? Takto přemýšlet donutí hrdinu příběhu i jeho představa sebe samého, který mu o den prodlouží život, když se zbaví něčeho, co není nezbytné k životu. Co je vlastně skutečně nezbytné pro život? Existence nebo podstata? Smysluplný avšak velice pochmurný a smutný příběh, nad kterým by se zamyslet naprosto každý. Co dělá lidi lidmi? Jaké jsou vztahy mezi nimi? Má každý srdce na pravém místě? "Jestli zmizím z tohohle světa, nechám za sebou nenaplněné sny. Věci, které jsem nikdy neudělal, jenž za mnou zůstanou jako výčitky. Ale chci věřit v rozdíl mezi světem ve kterém jsem byl, a světem ve kterém nebudu. Klidně to může být něco nepatrného, ale i tak to bude důkaz mojí existence. Důkaz, který jsem si vybojoval, protrpěl a prožil." ()
Dozvíte se, že vám zbývá poslední den života. Chtěli byste si prodloužit život za cenu toho, že ze světa zmizí nějaká nepotřebná věc? Ale co když s tou věcí máte vzpomínky a ztratíte tak bytosti, na nichž vám záleží? Tenhle doják vám ukáže odpověď. Snímek je natočen kvalitně v opravdu pěkném prostředí. ()
Kvôli čomu vlastne na tomto svete žijeme? Čo nás robí šťastnými? Chvíle strávené z priateľmi? rodinu? kultúra(filmy, knihy, hudba, ...)? cestovanie? čo vlastne? Gaku sa jedného dňa dozvie, že mu ostáva posledný deň života, a že si ho môže o deň predlžovať (za podmienky, že vždy o jednu vec čo má rád príde). Načo potom v takom svete žiť? Kde by nás nič netešilo ... dosť to ale bohužiaľ pokrivkávalo, a to japonské melodrámy mám velice rád ... a Aoi ešte viacej ... ()
Nagai ma potešil filmom After the Rain. Ale k tomuto filmu som sa odhodlával. Ono nie je zlý. Natočený je pekne, postavy sú sympatické a nekončí až tak veľmi tragicky, ako sa u podobných filmov sluší a patrí. Je podaný decentne a figuruje tu aj nadprirodzená zápletka. Hoci to nadprirodzené treba brať s rezervou. Každopádne je to ale tradičná šablóna zmierovania sa so smrťou. Vyslovene mi tam nič nevadilo, ale tých naozaj pekných scén bolo menej. Jedná línia, čo ma naozaj bavila bola tá filmová. Inak sa jedná o tradičný Japonský doják. Pre tých čo takého filmy obľubujú si môžu jednu hviezdu pridať. Aoi ten look girl next door sluší. ()
Reklama