Kamera:
Pavel BerkovičHudba:
Nikos EngonidisHrají:
Alena Sasínová-Polarczyk, Marek Cisovský, René Šmotek, Vladislav Georgiev, Zuzana Truplová, Albert ČubaObsahy(1)
Drastické osudy Josefy Slánské, ženy popraveného generálního tajemníka KSČ, která i přes všechny životní útrapy neztratila víru v socialismus. Inscenace Komorní scény Aréna, jejíž tvůrci získali mj. Cenu Alfréda Radoka a Cenu Marka Ravenhilla. Drastické osudy Josefy Slánské, vdovy po generálním tajemníkovi ÚV KSČ Rudolfu Slánském, který byl odsouzen a popraven v politických procesech 50. let, a její rodiny v těžkých časech socialistického Československa, stylizované jako groteskně hrůzný kabaret. Téměř dokumentární drama (hra získala prestižní cenu Alfréda Radoka) s autentickými citacemi je adaptací vzpomínkové knihy Josefy Slánské Zpráva o mém muži. Jedna z nejlepších inscenací ostravského divadla Komorní scéna Aréna vzrušujícím způsobem promlouvá o naší historii 20. století. Tvůrcům i hercům se podařilo vyjádřit mravní velikost člověka v těžké historické situaci. I politické téma, které není podáno didakticky, zůstává dnes stále aktuální. Zvláště cenné svědectví pak hra zprostředkovává zejména mladé generaci. Pohnutý a rozporuplný osud Slánské, neobvykle věrné vlastním zásadám a ideálům, totiž nenabízí černobílou perspektivu, ale mnohovrstevnatý divadelní zážitek. (Česká televize)
(více)Recenze (5)
V titulcích pořadu uvedeno: název S nadějí, i bez ní; režie Lenka Wimmerová; divadelní režie Ivan Krejčí. ()
Mimořádně zdařilá adaptace divadelní hry, kdy je využita specifika filmu, který může zvýraznit to podstatné v detailech. Perfektní je též artikulace herců. Pro TV Ostrava patrně nejlepší výkon převodu inscenace do filmu. Režisérka si na filmování dala velmi záležet a vytvořila něco nového, aniž by se odchýlila od věrnosti hře. ()
„Není pravda, že čas rány hojí. Čím je člověk starší, tím jsou rány rozdrásanější…“ Knihu Josefy Slánské „Zpráva o mém muži“ mám doma, ač jsem ji přiznám se celou nikdy nepřečetl. Způsob její jakési částečné dramatizace plné nadsázky a různých gagů ze strany představitelů dvou vyšetřovatelů „Karlů“ mi sice místy úplně nesedl (asi nejméně ve chvíli, když se při scéně z průběhu procesu se Slánským za hudby z Televarieté „losovalo“, kdo z obžalovaných nedostane trest smrti). Přesto musím celkově uznat, že šlo o nápaditou inscenaci. Člověk se díky ní dozví nejen skoro vše podstatné o manželce generálního tajemníka ÚV KSČ Rudolfa Slánského (zaujme třeba smutný příběh o únosu její dcery Nadi), ale něco i o celé té době, kdy „každý kdo žil, musel být podezřelý, protože se kdykoliv mohl spojit s nepřátelským agentem.“ Vcelku se mi líbil i nápad, kdy naši „Karlové“ se v průběhu inscenace postupně „převtělovali“ do všech různých vedlejších postav děje (včetně Klementa Gottwalda s obligátní fajfčičkou a Rudolfa Slánského) i když, jak už jsem psal, některé ty gagy dotyčných mi někdy přišly až trošku trapné… ()
Nejsem si zcela jist, zda tato hra o Josefě Slánské a jejím osudu podaná tímto způsobem zaujme mladé natolik, aby se zajímali o 50. léta. Dejme tomu ještě o samotném Slánském, Gottwaldovi nebo Miladě Horákové. Jistě, je to místy až hodně kruté, že se Slánskému dostalo stejného přístupu jaký také on poskytoval jiným. Některé myšlenky, pakliže věříme, že jsou všechny zcela pravdivé, mě hodně zarazily. Jsou to hlavně ty o samotném prezidentu zvaném Kléma. 50. léta holt byla obdobím strachu a nikdo si nemohl být jistý. Straníci se báli K. G., ten zase Stalina, podivný kruh. Mě určitě víc zaujalo vyprávění manželky politika než ten candrbál okolo. ()
Samotná divadelní hra je dobrá a kameramanům se občas povedl fakt hezký záběr, ale to jsou tak jediné klady které drží tuhle tv verzi divadelního záznamu nad vodou. Jinak je to nešikovně prostříhané, schází přehled o scéně jako celku což tříští samotnou srozumitelnost děje a i já (přestože znám každou repliku, souvislosti atd..) jsem se přistihnul, že občas ztrácím niť(nebo mi spíš schází nějáká ucelená pevná kostra, která by jednotlivé dialogy, flashbacky, informace a střihy nálad držela pohromadě). Vůbec tomu nepřidaly ani koniny s projekcí které zaprvé vypadají lacině a zadruhé ještě více narušují už tak nekompaktní celek (o kolik jednodušší, rychlejší a funkčnější by bylo dané scény natočit tak jak byly vymyšleny na jevišti )... Jako alternativu divadelního představení bych to neznalému divákovi rozhodně nenaordinoval. Hra je přínosná ale pokud tady musím hodnotit nejen obsah ale i provedení, tak se na více než 3 rudé hvězdy nedostanu :/ ()
Reklama