Režie:
Claude SautetKamera:
Jean-François RobinHudba:
Philippe SardeHrají:
Emmanuelle Béart, Michel Serrault, Jean-Hugues Anglade, Claire Nadeau, Françoise Brion, Michèle Laroque, Michael Lonsdale, Charles Berling (více)Obsahy(2)
Nelly (Emmanuelle Béart) je krásná, mladá Pařížanka. Není příliš šťastná, neboť nemá stálou práci, dluží za několik měsíců nájemné, a navíc její manžel je také bez zaměstnání. Na rozdíl od ní však práci nehledá, odmítá příležitostný výdělek a většinu času tráví na pohovce před televizí. Náhodně se Nelly seznámí s panem Arnaudem (Michel Serrault), mužem o mnoho starším než je ona, který byl kdysi milencem její přítelkyně. Ten jí nabídne okamžitou pomoc a navíc i práci. Píše knihu o svém působení ve francouzských koloniích. Po krátkém váhání Nelly přijímá peníze i práci. Zaplatí dlužné nájemné a odchází od manžela. Je smutná, ale volná. Arnaud je velmi distinguovaný, vzdělaný muž, který ve svém životě prošel mnohým, a tak mezi ním a Nelly vzniká podivuhodné křehké pouto. (Česká televize)
(více)Videa (4)
Recenze (35)
Můj pátý Sautetův snímek a tentokrát s pěti hvězdičkami váhat nebudu. Zatím jsem si říkal, že tomu stále malinko chybí, ale v tom to právě bylo! Sautet je geniální svojí obyčejností - ovšem tou nejkrásnější možnou. Tato "komedie nejistoty", jak jí sám Sautet nazval, je ale skutečnou perlou. Setkání kultivovaného, starého, dobře situovaného staršího pána (Michel Serrault) s mladou ženou (Emmanuelle Béart), pokořovanou lhostejností svého muže i finančními starostmi. Ona mu přepisuje na počítači jeho rukopis a při tom se vytvoří neskutečná blízkost - trochu rozmarná hra, spřízněnost duší. Vrcholem je scéna, kdy si Arnaud prohlíží spící Nelly. Nic se nestane, ale je v tom úplně všechno!! Žádná láska - neříkám, že se mi nelíbí nejrůznější filmová zpodobnění lásky - sám Sautet je v tomto oboru mistr nad mistry. Ale tady je to něco víc - absolutní DŮVĚRA, ta nejkrásnější, nejčistší důvěra, která i mně vhání slzy do očí. Důvěra, která je ovšem tak hluboká, že vlastně nemůže mezi lidmi fungovat a musí vztah ukončit. Sautet jako nejlidštější režisér a Emmanuelle Béart jako ta nejhlubší a nejsilnější (o jejím něžném půvabu a kultivovanosti není pochyb) žena současného filmu. ()
Oba hlavní představitelé působí poněkud chladně a odměřeně, z věkem unaveného pana Arnauda jde však cítit větší jiskru než z mladší, jakoby znuděně životem se plácající Nelly. Je to hlavně Arnaud, kdo udává tón jejich společných pracovních setkání, při kterých oni dva dohromady rezonují velice dobře. Sledovat je spolu je zábavné a čas s nimi strávený rychle uteče. ()
Kterak stárnoucí soudce a obchodník Arnaud poznává talentovanou opisovatelku Nelly. Velmi jemně podaný příběh s francouzskou noblesou. Nic tomu nechybělo, devadesátá léta se vyznačovla touto formou příběhů, vzpoměňme slavnou Červenou barvu, chtěli se odlišit od sedmdesátých a osmdesátých let, natočit jiné, než tuhé kriminální příběhy a akční filmy. Sautet je toho důkazem. Šlo mu, na co sáhl.. jeho poslední dílo. ()
Filmová výzva v karanténě - oblíbené herečky, Emmanuelle Béart. Francouzský film ve všech významech, pod nimiž si FRANCOUZSKÝ FILM dokážu představit. Všechno funguje, všechno je autentické, psychologicky správně rozpracováno, a i když se zdánlivě nic neděje, děje se a hodně. Emmanuelle Béart i Michel Serrault rozehrávají solidní komorní drama o nečekaném poutu mezi dvěma lidmi, jejichž životní osudy se náhodou protnuly. Film, jenž mě moc potěšil. Emmanuelle a její Nelly rozzáří všechny mužské obličeje, které s ní přijdou během 100 minut do kontaktu. ()
V jednoduchosti je krása a tento film je krásný hned ve dvojím provedení. Když má tvůrce cit pro film, dokáže i z jednoduchého, místy banálního příběhu vykouzlit oslňující podívanou stojící výhradně na silném herectví a funkčních dialozích (viděno v českém dabingu). Poutavost některých scén byla neodolatelná, např. když sledujete rozhovor Arnauda s Nelly. V hlavním záběru je on a ji divák může sledovat v odlesku zrcadel, krásná hra pohledů a očí. Ovšem hlavní jednoduchou krásou tohoto snímku je Nelly v podání neuvěřitelné Emmanuelle Béartové, naprosto neodolatelná ženskost v každém detailu. Velká část francouzských hereček jsou nádherné ženy, ale Emmanuelle, ač hrála "šedou myšku" zcela obyčejnou ženu, je svou jemnou ženskostí někde úplně jinde, pro mě určitě. "Každý touží po lásce, ale když ji potká, zalekne se. Najednou se jí bojí". Film to není pro každého, jen se zde mluví a všecho tak poklidně plyne. Nikde nic nebouchá, nikdo nesouloží, krev nestříká a nikdo vulgárně nenadává. Kdo tyhle věci ve filmech nepotřebuje, určitě si tento příjemný kousek užije. Na plný počet to asi není, ale jako poděkování, že jsem díky němu objevil Béartovou (a patrně i Sauteta) jdu do plných. ()
Galerie (19)
Photo © StudioCanal
![Nelly a pan Arnaud - Covery](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/985/164985368_f63d2a.jpg)
Reklama