Režie:
Oliver HirschbiegelKamera:
Rainer KlausmannHudba:
Alexander BubenheimHrají:
Moritz Bleibtreu, Christian Berkel, Oliver Stokowski, Wotan Wilke Möhring, Justus von Dohnányi, Nicki von Tempelhoff, Antoine Monot Jr., Edgar Selge (více)Obsahy(1)
Film založený na skutečných událostech při nechvalně známém "Stanfordském vězeňském experimentu", který proběhl v roce 1971. Uměle vybudované vězení se nachází v prostorách výzkumné laboratoře - kompletně s celami, mřížemi a s neustále přítomnými kamerami. Na dva týdny je najato za slib vysoké odměny dvacet mužů ke hře na vězně a dozorce. "Vězni" jsou uzavřeni a musí se podvolit zdánlivě mírným pravidlům. "Dozorcům" je nařízeno jednoduše udržet pořádek bez použití fyzického násilí. Každý má možnost skončit v kteroukoli chvíli, čímž ale pozbyde nároku na odměnu. Na začátku nálada mezi oběma skupinami je poměrně dobrá. Ale už brzy nastanou hádky a dozorci používají stále drastičtější metody k udržení pořádku... (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (310)
Psychologický překvapivě prázdné a obsahově také. Partička lidí se nechá zavřít a podstoupí experiment, který je rozdělí na dva nemilosrdně se nenávidějící skupiny dozorců a vězňů. Kdo by čekal pokojný průběh je na omylu, protože "když dáš člověku moc nad jiným člověkem, vždycky jí zneužije...". Herci tu nejsi nijak kvalitní, ale lehce to napomáhá mírné snaze reálného experimentu. Bohužel délka zabíjí obsahově velmi řídký scénář, v kterém pouze čekáte, kdy konečně vězni pochopí, že jediná možnost, jak přežít je útěk. Tempo je pomalé, i když film ze začátku působí jako malý dokument postupem času se změní v obyčejný film, který vás ničím nepřekvapí. ()
Slušný film, trochu zdlouhavý, ale je podle skutečné události a také důležitý. Režisér paradoxně lépe natočil násilné scény než ty, kde je psychologické týrání. Od chvíle, kdy dozoroci přistoupí k násilnostem a vše se vymkne kontrole se stal film velmi emotivní, kdy jsem zatínal ruce v pěst. Na americký remake se pravdepodobne nepodivám. ()
Němci tyto filmy umí (viz možná o chloupek lepší Die Welle). Od třetiny filmu to dostane pravý spád, člověk začíná věřit v sílu experimentu a poznává lidskou povahu tak, jak se může projevit při stresových podmínkách. Skromný působivý snímek založený na skutečné události s propracovanou psychologií postav. Silné kafe. ()
V Doxu centru umění v Praze byla o tomto známém experimentu uspořádána pěkná výstava . Málokdo ví, že účastníci pokusu byli po mnoha letech vysledováni . Pokusu se vzepřel jeden účastník a zjistilo se , že celý život strávil jako kriminálník ve vězení a při experimentu se vzepřel jen proto, že měl otce, který ho týral a měl vzdor vůči všemu. Jiný účastník, který krutě týral, se dal na řádný život a přispíval na charitu. ()
Když jsem si to půjčoval tento film před lety v půjčovně na základě doporučení, tak jsem nevěděl, co od německého filmu čekat... Ze začátku se dostavili vcelku rozporuplné pocity, nicméně když se děj začínal rozjíždět, tak mi v hlavě kolovala jen jediná otázka: "Jak tohle skončí?"... Po skončení filmu jsem nemohl říci nic jiného, než že to bylo velice dobré, i když pár mušek by se našlo... ()
Galerie (53)
Zajímavosti (10)
- Závěr z experimentu, který učinil v roce 1971 pan doktor Zimbardo, zněl: "Brutální zločiny například v době války nejsou dílem žádných psychopatů ani lidských zrůd, ale obyčejných lidí, vystavených nepřekonatelnému tlaku okolností." (Blz2g)
- Nátačení filmu probíhalo chronologicky podle scénáře za účelem větší realističnosti. (Morien)
- Inspirováno skutečnou událostí. Americký psycholog a sociolog Philip Zimbardo opravdu v roce 1971 zkoušel tzv. Stanforský vězeňský experiment a sám později napsal scénář k filmovému dokumentu, který byl částečně doplněn skutečnými záběry. (Morien)
Reklama