Režie:
Anders Thomas JensenScénář:
Anders Thomas JensenKamera:
Sebastian BlenkovHrají:
Mads Mikkelsen, David Dencik, Nikolaj Lie Kaas, Søren Malling, Nicolas Bro, Ole Thestrup, Bodil Jørgensen, Kirsten Lehfeldt, Lisbet Dahl (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Gabriel a Elias se u smrtelného lože svého otce dozví, že jsou adoptovaní. Jejich biologickým otcem je Evelio Thanatos, odborník na výzkum kmenových buněk. Po příjezdu na ostrov Ork bratři zjistí, že mají další tři sourozence – velmi neortodoxní sourozence. Jako zkultivovat trio neotesaných buranů, kteří chodí spát se slepicemi a pro ránu nejdou daleko? Uznávaný mistr černých severských komedií se po desetileté režijní pauze vrací s filmem o vejcích, která padla daleko od stromu. (Film Europe)
(více)Videa (10)
Recenze (214)
Člověk dostane při narození spoustu kladných vlastností. Cílevědomost, pracovitost, odvahu, nebojácnost a takhle bych mohl pokračovat ještě hodně dlouho. V případě Andrease to byla kromě režisérské sudičky, ještě sudička, která mu dala dar natáčet filmy s tak černým humorem, že se to podaří jen málo komu. Tahle "uchylárna" je toho jasným důkazem a i když to možná není úplně nejlepší film, co jsem od tohoto lišáka viděl, dlabu na to. Vidět takhle skvělé herce v takto hustém průběhu, který se nezastaví opravdu před ničím, to rozhodně stálo za to! Za kudrnatého Madse a tak trošku netradiční výzkum kmenových buněk, nakonec tankuju plnou nádrž. ()
Objektívne je to možno za tri, ale subjektívne tomu musím dať viacej. Výsledná pointa je síce jasná od prvého momentu, kedy sa naznačí, ale vo výsledku je to film, ktorý si vyžaduje obrovské množstvo vašej zhovievavosti a pochopenia, aby ste si ho vôbec mohli užiť. A to oceňujem. Pretože takéto nedivácke experimenty mi prišli vždy sympatické. Nie je to najlepší Jensen. Ale je to rozhodne ten najbizarnejší a to je u neho už čo povedať. Ostrov doktora Moreaua skĺbený so Zvieracou farmou s množstvom prostoduchých postavičiek, ktoré tvoria Dánsku hereckú elitu. Mikkelsen ako obvykle parádny. Ostatní Jensenovci ale skvelo sekundujú. O sliepkach a ľuďoch budem mať asi ešte pekne dlho v hlave. Scéna v domove dôchodcov parádna. ()
Tak takhle by vypadal Darwinismus v praxi. Nenechte se zmýlit slupkou absurdní komedie. Nejedná se vůbec o bezobsažné, či samoúčelné dílko. Už Jung varoval před přílišným užíváním ratia lidského a světonázoru založeného (pouze) na jasných důkazech a empirii. Dnes, ve věku Dawkinse, Harrise, či Hitchense jsou podobné úvahy nasnadě (možná více, než kdy dřív). Tenhle film myšlenku „přízemnosti“ rozvíjí do konce, nejdříve zde máme Nietzscheovský moment smrti boha/otce a pak se noříme stále hlouběji do omezení člověka na pouhý organismus, jehož jediným cílem je souhrn násilí, sexu a zvířeckosti. Proto jsou hlavní postavy velmi inteligentní, avšak ve svém odvrhnutí jakéhokoliv vyššího smyslu značně autističtí. Chovají se jako přechytřelé děti, mají v hlavě spousty poznatků, ale ty jsou jim z hlediska duševního rozvoje k ničemu. Podobně jako rozdělil Žižek Hitchcockokův „psycho“ dům na tři podlaží, můžeme to udělat i v tomto případě. Superego je symbolem (mrtvého) otce, ego jest v prostředním patře a id se skrývá v celé své zrůdnosti ve sklepě. Konec je pak satirický obraz toho, co by se stalo, kdybychom pokračovali v současném trendu a nechali id převzít kontrolu (byť pod maskou ega). ()
Znáte takové ty srdce zahřívající filmy o lidech co náhle zjistí, že mají někde nikdy nepoznané příbuzné, vydají se je hledat a i když si ze začátku vůbec nerozumí, tak je postupně stmelí nastálé útrapy a oni si uvědomí, že krev přeci jen není voda? Tak to je přesně tento případ, tedy za předpokladu, že vám nevadí vycpaná labuť používaná jako zbraň, zmutovaná domácí zvířata a nebo Mads Mikkelsen v roli naprostého magora, pořád však ještě působícího nejnormálněji oproti zbytku nových sourozenců, proti nimž jsou i Addamsonovi nudnou středostavovskou famílií. Pro mě osobně jen další potvrzení obzvlášť drsného a ujetého severského smyslu pro humor. A mně se to k vlastnímu údivu docela i líbilo. ()
Po celú dobu príliš necápete, čo sa to deje, prečo sa postavy chovajú tak ako sa chovajú, až 15 minút pred koncom nám všetko dôjde. Tým pádom prehodnocujeme doposiaľ videné a zisťujeme, že sme sledovali niečo, čo sa nám spätne páčilo viac než samotné sledovanie. Pardon, mal som radšej použiť jednotné číslo prvého rodu. Okrem drámy a komédie tu nájdeme ešte jeden žáner, ktorý nakoniec všetkému dominuje a my ho odhalíme približne v polovici. Kto by to bol povedal, že postavy pripomínajúce vzhľadom ansábel Texaského masakru motorovou pílou si po čase obľúbime. I keď veľmi špecifickým spôsobom. ()
Galerie (33)
Zajímavosti (3)
- Detský hlas použitý na začiatku a na konci filmu patrí režisérovej dcére Karen Marie Jensen. (Hnacik)
Reklama