Režie:
Mario MonicelliHudba:
Nino RotaHrají:
Alberto Sordi, Vittorio Gassman, Silvana Mangano, Bernard Blier, Gian Luigi Polidoro, Mario Colli, Folco Lulli, Livio Lorenzon, Romolo Valli, Tiberio Murgia (více)Obsahy(1)
Oreste (Alberto Sordi) přijme úplatek sto lir od Giovanniho, aby nemusel narukovat do první světové války, ale pak se na něj vykašle. Oba muži stejně neuniknou osudu a zúčastní se těžkých bojů na Piavě.... (MVanis)
Recenze (14)
Italská klasika, která velice umně pojí komično s tragičností a podává odlehčeným způsobem reálný obraz o 1. světové válce. Ústřední herci hrají bravůrně a film je plný nezapomenutelných scén. Pro úplný požitek z filmu je však podle mě nutná znalost italštiny. Jednotliví vojáci totiž mluví každý svým nářečím, což vytváří jedinoučnou atmosféru a přidává na komičnosti i síle jednotlivým scénám. Netřeba zdůrazňovat, že samotný závěr celé dílo korunuje a potvrzuje, že tento snímek právem patří mezi nejlepší italské filmy všech dob. ()
S myšlenkou na film přišel Luciano Vincenyoni po přečtení povídky 'Deux amis' od Guy de Maupassanta. Scénáristé pak zakomponovali do příběhu postavy a situace ze dvou knih: Emilio Lussu - 'Un anno sull'Altipiano' a Piero Jahier - 'Con me e con gli alpini'. Novinář a spisovatel Carlo Salsa, který skutečně bojoval na Piave, spolupracoval na scénáři jako poradce a obohatil příběh o skutečné dialogy a souvislosti. Poprvé v italské historii byl příběh o 1. světové válce prostý propagandy, kterou razil fašismus i pozdější politické vedení, o bájné a hrdinské válce Itálie. Jako například ve scéně slavnostního uvítání vojáků z fronty v městečku. (Nebo poručík Gallina: Říkám, že jestli vyhrajeme tuto válku s těmi prostředky, co máme, tak jsme skutečně skvělá armáda.) Také proto měl snímek problémy s cenzúrou - byl zakázaný osobám mladším 18-ti let. Na stylu snímku se mi líbí vliv lehkosti neorealismu na složité téma. Film se dostal na seznam '100 italských filmů, které je potřeba uchovat' (100 snímků, které ovlivnily společnou paměť země v letech 1942 až 1978). ()
Na me film nezafungoval. Neprozil jsem ho s hlavnima postavama, ackoliv byly pomerne dost vyrazne, predevsim Vittorio Gassman. Chvilema se zdalo, ze film bude velmi dobre odlehcen humorem, ovsem pomerne rychle me to vyvedlo z omylu. Skoda. Rozhodne z filmu je citit vypoved o tom, ze tahle valka byla marnost. ()
Suverenne najlepsi Monicelli, bitka na Piave bol masaker i v ramci I. svetovej vojny. Americke vojnove filmy maju svoje kvality, ale len poniektore, Ruske vojnove filmy - tiez len poniektore videli kvalitu. Kazdopadne pochody na bojisko, vyborne dialogy, tempo, nechybaju vybuchy - humor tu ani snad nebolo treba, ja som sa zameral hlavne na vojnovy film : 92 % ()
Opravdu slušný válečný snímek zachycující osudy obyčejných vojáků během ostrých bojů. Vynikající herecké výkony Gassmana, Sordiho a dalších dokázaly vytvořit iluzi války a strasti nad ztrátami kamarádů nebo i rodiny velmi reálnou a nepříjemnou. A to i přes to, že je příběh sledován skrze osudy dvou vojáků, kteří se vždy vyhnou nejhoršímu a vždy přežijí. Konec filmu pak přináší jak rozhřešení našim dvěma hrdinům, tak i naději na vítězství. 80% hvězdiček ()
Galerie (6)
Zajímavosti (17)
- Film v Itálii pomohl k demytologizaci 1. světové války, která byla ve fašistické propagandě a také v letech po 2. světové válce vnímána jako hrdinský národní boj. (honeja)
- Kvůli reálnému vyobrazení války a nedostatečné glorifikaci konfliktu měl film problémy s cenzurou a mladší 16 let měli v Itálii vstup do kina zakázaný. (honeja)
- První natáčení filmu probíhalo ve Friuli: kopaly se zákopy a rekonstruoval se týl. Po několika dnech natáčení Mariovi Monicellimu zavolal Dino De Laurentiis, který viděl denní snímky filmu, kde vojáci a důstojníci vypadali otrhaně, špinavě (Monicelli nechal velký úsek země namočit čerpadly a pak řekl komparzistům, aby se váleli v blátě). Producent považoval představení za přehnané a všemožně se snažil režiséra odradit s argumentem, že nemůže ukázat armádu v takových podmínkách a že to veřejnost nepřijme. Po různých diskusích však De Laurentiis nakonec s Monicellim souhlasil. (classic)
Reklama