Režie:
Sebastian SchipperKamera:
Sturla Brandth GrøvlenHudba:
Nils FrahmHrají:
Laia Costa, Frederick Lau, Franz Rogowski, Burak Yigit, Max Mauff, André Hennicke, Martin Goeres, Ernst Stötzner, Lena Klenke, Adolfo Assor, Philipp Kubitza (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Victoria (Laia Costa) je mladá číšnice z Madridu, která do Berlína přijíždí pracovat a užívat si noční život. Na konci jedné party potká mile vypadajícího Sonneho (Frederick Lau) a jeho trojlístek kamarádů z mokré čtvrti. Namísto mátožného opileckého rána ale mladou Španělku čeká adrenalinová jízda metropolí, namísto kocoviny boj o holý život. Sonne a jeho parta jsou totiž okolnostmi donuceni provést narychlo bankovní loupež. A Victoria se ocitne za volantem auta, kterým prchají. (Film Europe)
(více)Videa (3)
Recenze (147)
Hm. Tyhle hokus pokusy s neustále se pohybující kamerou v jediném záběru moc nemusím. Jasně, do některých sekvencí se tahle forma hodí, ale na dvě a čtvrt hodiny je toho moc. A do toho zjevně improvizované dialogy, které by asi měly dodat na autenticitě, ale ve finále mi připadalo, že herci občas netuší, co mají říkat. A je to docela škoda, protože herecky by mi to i sedlo a příběh, jakkoliv neobjevný, mi také nevadil. Tady mě Němci zklamali. 40% ()
Jak to může dopadnout, když se španělská naivka dá dohromady s týpky z ulice? + filmu přirozenost, spontánnost, dialogy - filmu pomalost, táhlost; první půlka působí jako nevinný studentský skoro "erasmácký" mejdánek, druhá je ostrým, drsným, syrovým bojem o život, jehož společným jmenovatelem je strach a zoufalost. Výborná Laia Costa, tuším, že si při filmování sáhla na emocionální dno.... ()
(10/2016) / Racionálne úplne mimo uveriteľnej reality, paradoxne ale bizarný vývoj udalostí dokonale slúži samotnému filmu a počas neho som Victorii a jej novým kamošom veril každý krok a každú jednu vetu. Surový a autentický zážitok so zvláštnou atmosférou nočného Berlína a unikátna kamera ako bonus k tomu. (9/10) ()
Zdráhám se to odbít otřepanou formulkou "vítězství formy nad obsahem", byť je to do značné míry nejlepší způsob, jak se s tím vypořádat. Každopádně zvolený odvážný a sakra ambiciózní formát "v reálném čase, neustále v pohybu, na jeden nepřerušovaný záběr a prostřednictvím několika nálad i žánrů" umí v nejedné pasáži být nepopiratelně vtahující, intenzivní i "mannovsky" podmanivý jako máloco jiného. Jakmile se však něco neděje (což je pohříchu častěji než by bylo záhodno), tak je naopak zvolená forma příčinou naprostého odcizení a totálního vypadnutí z filmu, kdy si z nudy všímáte čistě oné technické a produkční stránky věci, jak to v které pasáži udělali/ochcali, a ne toho co se (ne)děje na plátně. Jede se prostě celou stopáž po sinusoidě "chvíli až po uši v tom a chvíli zcela mimo to". Přesto tomu nakonec nejvíce škodí něco zcela jiného; a to sice ničím opodstatněná přepísknutá stopáž, především pak její úvodní hodina. Výsledkem je, že by mě nepoměrně více zajímal dokument podrobně mapující vznik a úskalí realizace spíše než výsledek samotný. Přesto klobouk dolů, nedá se popřít, že je to něco, co ještě nikdo v takovém měřítku nezkusil. A natož aby v tom spíše uspěl než neuspěl. ()
Film jako performace a je na vás, za jaký konec to vezmete. Navzdory jiným jsem naopak přesvědčen, že ona jednozáběrová metoda je tu úzce provázaná s obsahem, který by bez ní zkrátka nefungoval. Genius loci nadranního Berlína, kdy anything goes tu hraje jednu z hlavních rolí a kdo se někdy opilý a zdrogovaný sápal ranním velkoměstem zejména ocení bezprostřední věrnost první poloviny filmu, která jinak funguje jako notně přetažený úvod do vyprávění a postav. Chytrým tahem považuju, že nerodilí mluvčí se spolu dorozumívají lámanou angličtinou, čímž se paradoxně zjednodušuje jejich komunikace s divákem, která se vždy omezí na roztomile jalové holé věty a nezatěžuje nadstavbou. Což se obecně dá vztáhnout na celý film. Problém nastane paradoxně s tím, jakmile se dá do pohybu děj, kdy řadu imbecilních rozhodnutí již nelze omlouvat adrenalinem, alkoholem a drogami, zato se zvýší jejich intenzita a díky reálnému času vyprávění si jejich důsledky vypijeme v celé jejich délce. Nepříjemné napětí, které jinak z celého filmu dělá opravdový festival diváckého nepohodlí se tak mění na úporný facepalm a skřípání zubů, protože jednozáběrová metoda se již onosí a nadále ji chybí formální atrakce. Jenom tam je a jenom je to na jeden záběr. Nic víc (nic míň) . PS: na to, že na začátku filmu se šla Victoria neúspěšně vyčurat, to nakonec v pohodě dotáhla další dvě a půl hodiny. Už na škole jsem věděl, že holky chodí na záchod částečně z nudy ()
Galerie (20)
Zajímavosti (9)
- Celý film byl natočen na jeden záběr digitální kamerou Canon EOS C300. (aniabo)
- Týden před natáčením měla Laia Costa nehodu na motorce, kvůli které musela strávit dva dny v nemocnici. (Nikar)
- Velká část dialogů je improvizovaná, jelikož originální scénář byl velmi krátký. Měl jen 12 stránek. (R.A.D.E.K)
Reklama