Režie:
Beata GårdelerScénář:
Emma BroströmKamera:
Gösta ReilandHudba:
Lisa MontanHrají:
Fatime Azemi, John Risto, Eva Melander, Malin Levanon, Jakob Öhrman, Henrik Dorsin, Ville Virtanen, Pasi Haapala, Elisabeth Wernesjö, Julia Grönberg (více)Obsahy(1)
V malé vesnici v severním Švédsku, kde každý zná každého, a všichni drží při sobě, obviní Jennifer svého spolužáka ze znásilnění. Policie i soud k celé kauze přistupují se vší vážností, nicméně nikdo nevěří, že by se něco takového mohlo stát právě v jejich vesnici. Matka obviněného chlapce přinutí Jennifer a svého syna, aby se celá kauza vyřešila smírem. Nicméně to pravé peklo se rozpoutá na internetu. Brzy se celá vesnice staví nikoliv proti chlapci, ale proti Jennifer. Byla to totiž právě ona, která celou vesnici svým obviněným vytrhla z pohodlného hnízdečka zdánlivé jistoty. Nakonec se proti ní obrátí i přátelé, její sestra, a dokonce i místní vikář. Pro ni samotnou a těch pár lidí, kteří ji podporují, je to celé noční můra. Film byl natočen podle skutečné události. (Zlín Film Festival)
(více)Videa (1)
Recenze (17)
Námět dobrý, herci fajn a je to i hezky natočené, ale ta tradiční severská studenost mi tady přišla až příliš chladná. Na podobné téma tu bylo málo emocí a chyběl mi tu i důvod, proč drtivá většina místních věřila pachateli a nikoliv oběti. vadila i nesmyslně natahovaná stopáž, díky níž těch pár solidních sekvencí úplně zaniklo a samotný závěr byl nudný k uzoufání. nejsem sice přítelem amerických remaků, ale zrovna Flocken by si nějaké mainstreamovější zpracování zasloužilo. 35% ()
Pomalé a dlouhé jak polární noc, takové je Stádo. Hodně mi to připomnělo skvělý dánský film Hon s Madsem Mikkelsnem (byť z něj dostanete depku). I hon je drama na téma oběti a následného jednání jejího okolí umocněného úzkou komunitou a maloměstských způsobem života. Taková komunita prima sousedů pravidelně se navštěvující o svátcích, narozeninách či na mši v kostele se snadno může na základě chybného přesvědčení či vlivem cílené manipulace stát skutečně nebezpečným stádem. Oběť pak místo nezbytné pomoci dostane další ťafku ve formě pohrdání, nepochopení a většinou končí v naprosté izolaci jako černá ovce. V Honu je to téma sexuálního zneužívání dětí, ve Stádu jde o znásilnění, kterému nikdo nevěří. Vždyť ten chlapec je tak fajn, každý ho tu zná, to by přeci neudělal! Jistě byl vyprovokován k sexu, tak co se teď ta běhna diví! Stádo se v takových případech rádo houfuje a umí být ve své stádnosti i velmi nebezpečné. To vše ještě umocňují sociální sítě, kde lze pod přezdívkami probírat skoro vše, třeba i záměr, jak někoho donutit k odstěhování nebo k likvidaci. Je smutné, že se toho celého účastnil i kněz... O to hůře. Film si sice plyne pomalým tempem a i dramatické momenty jsou takové pomalé, přesto si to nepříjemné napětí nese celou dobu a divák jen čeká kam celej ten průser nakonec vygraduje. Zda do sebevraždy, nebo nějakého šíleného masakru v podobě vystřílené střední školy... Rozhodně fajn, že se toto téma objevilo na plátně, o to víc, že se to prý stalo... Dávám za 4 zvířecí masky. * * * * ()
Netusim, proc si zrovna tento film u divaku prisel jen na 58%. Do podobneho snimku Hon to ma tedy daleko, ale byl bych velmi nerad, kdyby severane a Svedi predevsim nad svou nenormalni korektnosti jednou nad znasilnenim zavirali oci uplne. Herecke vykony nejsou nijak oslnive, ale dejove je to dobre, zajimave je sledovat postoje k pripadu hned u nekolika postav a libila se mi i pointa. ()
Prvotný námet skvelý, ale ten scenár otrasný. Keby sa to odohrávalo kdesi v dobách honu na čarodejnice, tak by to zrejme vyzeralo presne takto. Ale aby v dnešnej dobe takto ľudia húfne vyhodnotili vzniknutú situáciu, to je jednoducho neuveriteľné. Možno keby tá dievčinka mala zlú povesť a ten chalan by bol nejakej cnostnej povahy, tak ešte by to bolo akceptovateľné. Ale toto bola jednoducho umelo vyhrotená zápletka, ktorá vraj kopíruje skutočnú udalosť. Nechce sa mi tomu veriť... Ani trochu! ()
Vôbec sa nečudujem, že námet snímku je podľa skutočnej udalosti, presne totiž vystihuje jednu zo základných čŕt ľudskej podstaty a charakteru - stádovitosť. Tomu zodpovedá aj výborne, realisticky poňaté spracovanie (aj keď mne tam trochu vadilo to hrozne pomalé tempo). Je tu veľa scén, pri ktorých som si pomyslel, že ako dobre, že tam nie som a nemusím zdielať smutné trápenie hlavnej hrdinky. Miestami tam bolo teda riadne dusno a nepríjemne, či už medzi jednotlivými postavami, alebo medzi jednotlivými dramatickými situáciami. Finále bolo v tomto ponímaní tiež výborné, aj keď som si v duchu želal niečo trochu iné. Celkovo - veľmi nepríjemné a hlavne skľučujúce. 75/100 ()
Reklama