Režie:
Jiří StrachScénář:
Petr HudskýKamera:
Martin ŠecHudba:
Ondřej Gregor BrzobohatýHrají:
Jiří Langmajer, Miroslav Donutil, Michal Dalecký, Zuzana Kajnarová, Lenka Vlasáková, Jan Hájek, Tatiana Dyková, Zuzana Kanócz, Stanislav Majer (více)Série(3) / Epizody(21)
Obsahy(1)
Nález těla krajského politika Karase, kterého vrah zabil v duchu středověkých mučících praktik a tělo pečlivě naaranžoval v podivné scéně, rozpoutá policejní honbu za sadistickým pachatelem. Ten staví vyšetřovacímu týmu do cesty složitou sérii vražd, které svojí krutou obřadností otřásají místním regionem i samotnými kriminalisty. Kořeny složitého případu sahají až k vraždě mladé dívky ze Slovenska, která zemřela podobně záhadným způsobem jako Karas. Případu se tak ujímá tým s dvojicí zdánlivě nesourodých vyšetřovatelů. Jsou jimi kriminalista Michal Remeš (Jiří Langmajer), negativně ovlivněný ne příliš stabilním soukromým životem, a Tamara Berkyová (Zuzana Kanócz), policistka z Bratislavy trpící absencí schopnosti komunikovat se svým okolím bez předpojatosti a předsudků. Na konci sérií vražd, loupeží a naaranžovaných nehod najdou policisté cestu na konec „labyrintu" a uvěří naději na dopadení pachatele. Důležitou pomocí je jim paradoxně také obraz Hieronyma Bosche Poslední soud, kterým se pachatel v provedení svých krutých činů nechává zjevně inspirovat. (Česká televize)
(více)Recenze uživatele Helmutek k tomuto seriálu (4)
Labyrint (2015)
Horší 3*. Podle mě asi zatim nejslabší ze Strachovejch seriálů. Ty tři díly, který stačily u Lsti a Brány, ty by tady bejvaly stačily taky - a možná by se seriál vyhnul hluchejm místům, nesmyslnejm postavám, dějovejm liním apod. První série je moc natahovaná a zklamal mě předevšim konec, druhá je jednoznačně nejslabší (i když se sympatickym mladym Donutilem) a nejlepší mi přišla rozhodně série třetí - bohužel ale všechny se nevyhnuly takový tý televiznosti, obzvlášť paradoxně v provnání třeba právě s nízkorozpočtovější Ďáblovou lstí (tim právě nemyslim rozpočet, monumetální výpravu atd., kterou měl strach v dispozici paradoxně až u slabšího Labyintu, ale spíš lacinej styl tvoření - hru na efekt, návodnou hudbu, přehrávaný postavy, logický nesrovnalosti, natahování dílů, nesmyslný dějový linie bez skutečnýho významu mající jen odvést divákovu pozornost atd.). Celkově to za zhlídnutí samozřejmě stojí, o nic mimořádnýho ale rozhodně nejde. ()
Série 1 (2015) (S01)
Horší 3*. Podle mě asi zatim nejslabší ze Strachových seriálů. Ty tři díly, který stačily u Lsti a Brány, ty by tady bejvaly stačily taky - a možná by se seriál vyhnul hluchejm místům, nesmyslnejm postavám apod. U Lsti i Brány se mi líbilo zasazení do nějakýho toho mysteriózního kontextu - ať už satanisti okolo Ďáblovy bible ve Lsti, nebo zednáři v Bráně; tady mi podobná třešinka, která by tomu na konci (po celkem pragmaticky zemitym rozuzlení) nasadila korunu, ta mi tu přece jenom trochu chyběla. Ten konec mi vůbec přišel jako zdaleka nejhorší část seriálu - ať už scénářem, nebo režií, nebo výkonama. O časovejch nesrovnalostech a logickejch chybách ani nemluvě, to se ale týká celýho seriálu. Z celýho Labyrintu obecně taky hrozně moc čouhá a bije do uší spisovná čeština ze scénáře - chápu, že to je projekt veřejnoprávní ČT, ale takhle se prostě v praxi nemluví a to, jak to bylo tady udělaný, to bylo předevšim rušivý a nepřirozený. Jinak je to ale furt příjemná záležitost, která za zkouknutí určitě stojí; jen mi Lest i Brána sedly mnohem víc a myslím, že i objektivně vzato byly prostě a jednoduše zvládnutý líp - jak co se týče herců (zde zbytečnej Donutil, nepřesvědčivej Langmajer, kterýmu mnohem víc sedla skvělá role v Bráně, občas až moc prvoplánově drsná Kanócz, extrémně špatná poslední scéna se Štěpánkovou...), tak co se týče scénáře (tady opravdu škoda toho konce) nebo hudby (která je opravdu zoufale nezajímavá a neoriginální, typicky televizní a školácky dramatická, a za to trapně laciný až tragikomický použití Orffa by si Brzobohatý zasloužil nějakou Zlatou malinu). WTF moments: Předevšim ten Orff, to byl opravdu fail světovýho kalibru. Dojaly mě ale zase studiový scény jakože "z auta" - fakt jsem přesvědčenej, že nemusí bejt zas takovej problém sesynchronizovat pohyb obrazu za zadnim vokýnkem s tím, jak řidič kroutí volantem. A ten začátek posledního dílu byl tak blbě udělanej, že než mi došlo, že to je ničim neskrývanej a prachsprostej oslí můstek bez jakýhokoliv dějovýho opodstatnění, tak už jsem si pomalu začínal zjišťovat, jestli se znova omylem nedívám na první díl. ()
Série 2 (2017) (S02)
Série 3 (2018) (S03)
"Vy nevěříte v Boha. Vy věříte ve svou vlastní představu o Bohu: pomodlim se, budu hodnej, stane se mi něco dobrýho - to neni víra. To je handl." Třetí série je opravdu asi nejsilnější ze všech tří, pořád ale jde jen o (možná mírně nadprůměrnou) mysteriózní vyvražďovací detektivku v českym podání pro televizní masy, a to se všema neduhama a nešvarama, který k tomu člověka tak trochu hned napadaj. Hlavní zápletka tentokrát vlastně zas tak špatně vymyšlená nebyla, to mě upřímně řečeno potěšilo (a některý roviny i překvapily), nejvíc za zlý tomu ve ale výsledku mám, že je to vlastně celý jedna velká bouda na diváka - to byl případ první série, a je to případ teď i týhle třetí: Naprosto záměrně se někdo vykresluje a popisuje tak, aby bylo jistý a vyloučený, že pachatelem neni a ani bejt nemůže (a to i za cenu množství logickejch chyb), aby nakonec největší překvápko mělo bejt právě v tom, že se ukáže, že pachatalem nakonec ve skutečnosti přesto je. To pak pro mě ale neni překvapení, jako spíš výsměch - zcela jistě je to moment, kterej si mě nijak nezískává a zanechává ve mně nakonec ze všeho nejvíc právě pachuť, přestože ne všechno bylo takhle laciný a celkově tam byly i dobrý momenty. Seriál je totiž nadprůměrnej možná zpracováním, rozhodně ale ne scénáristicky - a bohužel i nejsilnější, třetí řada Labyrintu dokazuje, že kvalitu předevšim nejstarší Ďáblovy lsti Strach už znova (ani s neporovnatelně vyššim rozpočtem a možnostma) asi jen tak nepřekoná. Obecně vlastně platí pořád to samý, co u prvních dvou řad a co jsem psal obzvlášť k tý druhý - hystericky tajemná a návodná Brzobohatýho hudba, zoufale hrající přepíčená random girl (já nechci bejt zlej, ale to je postavička fakt jen na okrasu - Kánocz v s01, Vilhelmová a Kajnarová v s02, a teď naposled Nesvačilová v s03: Je to pořád ten samej epizodní model předůležitý krásky, která je tam vlastně scénáristicky úplně zbytečná, zato se ale každou druhou scénu tváří, jak kdyby sežrala hovno moudrosti) a kilotuna hlopoučkejch wtf, který jen zalepujou prvoplánově budovaný tajemno. Kromě ní (Nesvačilový) se mi ještě nelíbil třeba mladej Pánek, tradičně skvělej je ale Donutil, a samozřejmě taky Taclík a Řezníček. Ve skvělym výčtu všech možnejch failů tentokrát téměř dokonalou práci odvedl sorrow, takže já už jen (klasicky) něco málo za sebe - WTF moments: (POZOR, TROLEJ) Hned první rvačka - zbušení Adama v hospodě: Divnej, špinavej, zkrvavenej kluk přijde do hospody, takže první smysluplná věc, co dva štamgasti maj udělat, je, že ho začnou mlátit? Nebo třeba princip, kdy se (to je právě ta televiznost, o který jsem psal k s02 - ne z hlediska rozpočtu, ale z hlediska stylu tvoření) přijede např. na místo činu (nebo se něco zjistí), načež třikrát někdo nejdřív řekne "doprdele", dva lidi přepadnou mrákoty, jeden dostane málem infarkt - a až teprve potom se ukáže i na kameru, co že se to vlastně stalo. Příkladem týdle televiznosti jsou třeba i nepřirozený rozhovory v kanceláři - kde si každej do svý promluvy hned pateticky stoupá a nesmyslně přechází někam na druhej konec místnosti, asi aby to bylo dynamický a důležitý. Nebo (už klasický) scény, kdy policajti, který už věděj, kdo je pachatel a že za nim do jeho hradní psycho mučírny jedou už najisto, nevolaj posily, ale kvůli budování napětí se tam pro jistotu nejlíp vydaj sami ve dvojici bez jakýhokoli echa ostatním. Mertlova přítelkyně má scénářem nepozchybnitelně danej jasně upřímnej zájem o blaho a zdraví Stolařový - přitom sama osnovala brutální vraždy jinejch nevinnejch lidí z čistě a nic než zištnejch důvodů (nereálnej osobnostní nepoměr mající jen mást diváka). Nebo třeba imbecilní způsob, jak se nechal nachytat bohorovně si sebejistej a policejníma zkušenostma ostřílenej Marek Doležal/Řezníček - přesně tou nejočekávatelnější klasikou, že ho někdo přepadne na cestě od auta do baráku (!?) navzodry tomu, že je vědomou (a očividně nehlídanou) volavkou. Rostislav Jarolím vs. jeho občanka se jménem Petr Jarolím. Divnoscéna, kdy Doutil na psychouše v kápi hodí petrolejku - čeho tim jako chtěl dosáhnout? V seriálu si nakonec díky tomu Švehlík sundal masku, což mi teda jako moc autentická a předpokládatelná rekace nepřijde - je mi ale záhadou, co tim Oliva chtěl sledovat jinýho; naději, že by ho timhle zabil, si přece dělat nemoh, zato ho tim celkem jistě musel nasrat, což byl vzhledem k vrahově nevypočítatelnosti dost nesmyslnej krok a zbytečně vyvolaný riziko, že se na nich Jonáš ještě začne mstít. Kluk, kterej se nakonec zázrakem dostane z cely, o který už ví, že je vlastně čekárnou na smrt, nehledá cestu co nejrychlejc ven, ale v klidu si tam prohlíží mučící místnost?! A nakonec celej balík nonsenců k Jonášovi: Co maj celou dobu jako bejt ty runy, kterejma tam tak z fleku a suverénně píše? Úsměvný je už jenom to, že jde o opuštěnej hrad, na kterej je ale vzhledem k situovanosti vidět na kilometry daleko (nejbližší baráky jsou mimochodem vidět hned v podhradí, takže o žádnou samotu fakt /ani ze seriálovýho kontextu/ nejde), a on si tam ve svý rádoby tajný pracovně svítí jak kdyby se nechumelilo - bez obav, že by si jeho jako slunce svítících oken kdokoli v dohledný vzdálenosti musel za tmavejch nocí okamžitě všimnout? Už první díl se nás scénárista snaží faulama přesvědčit, že Švehlík s tim nic společnýho mít nemůže: Je v hospodě v tu samou dobu, v kterou kamera ukazuje pošahance v kápi na hradě, nezištně a zdopovědně se navíc v hospodě u piva zastává Koláčnýho (nespravedlivě lynčovanýho za něco, co nakonec měl páchat v bestiální míře sám Švehlík/Jonáš - a tahle nespravedlnost Jonáše autenticky rozhořčuje - wtf?). Největší divnost byla honička Jonáše s mužem v masce - to měl honit sám sebe? - nějak to celý nedává smysl (miniálně ne uvěřitelnej). Nepochopitelnej byl taky telefonát se skřekama z podsvětí (to si měl volat sám sobě, nebo jak?), smysl nedává ani to dopravování a aranže mrtvol do kostelů atd. (to to jako měl dělat sám? - viz naposled toho Mertla přivázanýho k srdci zvonu bez vysvětlení, jak se to Jonášovi mělo podařit), dál třeba Jonášovo záměrný vykreslení jako milujícího manžela, kamaráda a upřímnýho, poctivýho a čestnýho policajta (znovu jen vábnička mající za cíl zmást diváka - přitom tenhle nesoulad dvou rovin jednoho člověka je fakt neuvěřitelnej). Nebo ještě jedna "kulisová" - když na Švehlíka v hradní síni klepe Taclík, ten to slyší a hned mu jde otevřít - přitom za otevřenou bránou je vidět modrá obloha, rozhodně tedy nejde o tu síň, na kterou měl Taclík jakože klepat a kde předtim Švehlík stál u těla svý manželky. Hned, co Švehlík bránu zavře, už je zase v tý síni, která ale ve skutečnosti za tou bránou nebyla. () (méně) (více)
Taková pohádka pro dospělý - se všema klišé, co k tomu patřej. (POZOR, TROLEJ) Pohádce odpovídá i v zásadě dobrej konec (ale ne zas tak dobrej, aby se mohlo řikat, že to je pohádka pro děti) se silově nastrčenejma dalšíma otázkama - co bylo v tom kufříku a kdo ho vzal; co bude s miminem Zachariáše; na zbylý dva členy řádu spravedlnost nedosáhla, tak co bude dál? a co na to Jan Tleskač? atd. - ve výsledku to na mě ale působí tak, že to tam Strach narval pro podporu dojmů typu "Tak vidíte, ono to celý bylo možná ještě složější", "Vidíte, jak je to realistický - jako v životě, na všechny hajzly nikdy nedojde" nebo jako teaser pro další sérii. Ani jedno v mejch očích Stracha nectí. U první série jsem brečel, že mi chybělo to mysteriózno, který Strachovi tolik šlo u Brány a Lsti - tady ale zase brečim, že se sice k mysterioźnu vrátil, ale nějak moc na efekt - povrchně a popcornově. Prostě to už pro mě neni ten starej Strach, a to mě mrzí moc, protože ty jeho první věci (až do Osem) se mi líbily obrovsky. Ta ulepeně "tajemná" a extrémně návodná hudba tomu taky moc nepřidává, i když Brzobohatý prostě podle mě jen složil to, co se od něj čekalo. Asi je zbytečný řešit to nějak víc - pro mě je to prostě průměrná televizní zábava, mysteriózní vyvražďovací detektivka pro průměrný televizní publikum, která se možná snažila o Sedmo-Hannibalovsko-Dextrovský vraždy s tajemnym podtextem, moc jí to ale podle mě nevyšlo. Tak snad jen něco z těch "televizností" (čimž myslim lacinej styl tvoření, ne omezený rozpočty atd.), který mě tak rozčilujou - WTF moments: Zase ty majáky a sirény, nejlíp v tajnejch nočních akcích a prázdnym městě, kdy už na sto honů všem pachatelům daj dost času se někam zdejchnout. Přepíčený a ne vždycy uvěřitelný repliky, televizní styl hraní epizodních rolí... Dekapitace prováděný z fleku, "na koleni", na první dobrou a bez nějaký viditelný námahy... Scénářový zjednodušení a zkratky: Najednou maj všichni po smrti starýho Kříže jasno v tom, že ho zabil Sucharda, ale stejně tak to moh bejt jeho syn, kterýho starej udal - takže motiv jako prase... Repliky typu "my jsme už o obětech zjistili úplně všechno" (ponechám stranou, že to by pak už asi nebylo co vyšetřovat) jako reakce na nabídku, že by historička mohla zkusit něco zjistit v souvislosti s tajemnejma historickejma prstenama... Úvaha, že Kříž musí bydlet zrovna v motelu, kde majitel řekne "moc rychle", že tam nikdo takovej neni... Jednou bahnitá cesta je v příštím záběru úplně suchá, aby v tom dalšim byla zase bahnitá... Městskej ťukanec s následkama jako po nehodě na dálnici... Detektivní úvahy typu "zemřel před pěti, šesti dny, tyhle dva den po něm" (počkat, co?)... Viditelný reflextory filmařů (třeba jak se Dvořák belhá potom, co si vytáhne šíp z nohy)... Ve scéně, kde vrah tahá na kárce omráčenou obět, mu ta oběť viditelně pomáhá zvednáním hlavy atd. (to už vůbec nemluvim o tom, jak komicky a žalostně by ve skutečnosti muselo vypadat, kdyby jeden chlap chtěl takhle manipulovat s druhym, stejně velkym - nakládat do auta, z auta, pak na metr vysokou kárku a zase z ní dolů, naštelovat ho nějak u špalku do polohy v kleku, aby se mu neskácel atd.)... Co další větve potomků domnělýho králova syna - to jako žádný nebyly?... Finále v kryptě, kde se pohodově a jak na běžícím páse všichni střílej, bez námahy si mečema probodávaj trupy a sekaj hlavy atd. Abych ale nežral, potěšil mě skvělej Donutil (jak starej, tak mladej!), a krásnej zmrd byl třeba i Hájek. Langmajera, jak mě ze začátku iritoval tim svym defaultně dojemnym výrazem, jsem si nakonec i docela oblíbil, to ale nemůžu říct o Vilhelmový, která mi na tu roli prostě nesedla. A vysloveně do počtu tam bohužel byla i Kajnarová. Jo a motel Lastura je dobrej ekl! () (méně) (více)