Režie:
Piotr SzulkinScénář:
Piotr SzulkinKamera:
Zygmunt SamosiukHrají:
Roman Wilhelmi, Krystyna Janda, Mariusz Dmochowski, Jerzy Stuhr, Marek Walczewski, Bożena Dykiel, Joanna Żółkowska, Wiesław Drzewicz, Janusz Gajos (více)Obsahy(1)
Populární televizní zpravodaj Iron Idem (Roman Wilhelmi) musí ve svém pořadu přečíst zcela zfalšované zprávy. Marťané, kteří před několika dny přistáli na Zemi, nejsou přáteli a dobrodinci lidstva, jak musí Idem na příkaz svého šéfa tvrdit, nýbrž uzurpátory. Pomocí falešné, vtíravé propagandy a zástupů lidských přisluhovačů a kolaborantů se jim podaří získat moc. Jako šedé eminence v pozadí pak organizují masové odběry lidské krve, která je jejich skutečným cílem. Idem ztratí důvěru svých nadřízených a stane se terčem občanské perzekuce. (Ivan Adamovič: Encyklopedie fantastického filmu)
(více)Recenze (18)
Přestože musím přiznat, že mě to zdaleka nechytlo tak jako Konec civilizace, tak upřít tomu mnohovrstevnatý myšlenkový přesah bych nemohl.. Szulkin míří svým hořkosatyrickým samopalem jak do světa tak do vlastních řad a zkoušet to celé vyložit jako kritiku toho nebo onoho by bylo těžce zjednodušující. Vedle solidních hereckých výkonů bych ještě vyzdvihnul kameru, která mě svou estetikou tak něják praštila do očí.... Hodně dobrý. ()
(KSE - P) VÁLKA SVĚTŮ - PŘÍŠTÍ STOLETÍ Piotra Szulkina, polského žánrového tvůrce inklinujícího ke sci-fi podobenstvím, obsahuje v úvodu věnování dvěma Well(e)sům - H. G. Wellsovi a Orsonu Wellesovi. Příznačnější je pro výslednou podobu díla zmínění druhého jmenovaného, protože spíš než o aktualizovanou adaptaci literární klasiky jde o podobenství, u kterého je dobová symptomatičnost nepopíratelná, ale mnohem zajímavější je reflexe mediální manipulace, která ze Szulkinova snímku dělá dílo vskutku nadčasové. Zatímco významová rovina je tak aplikovatelné i na dnešek, ačkoliv se mířilo na totalitní - komunistický - stát s represivními policejními složkami a filtrace vědění i snadného ovlivňování jedinců a "mas", vše ostatní nasvědčuje tomu, že divák sleduje film z 80. let. Dnes se dle mého nedá na film dívat s úsměvem, protože především výtvarné řešení od kostýmů a líčení až k interiérům/exteriérům svádí chápat dílo jako camp, ačkoliv nezáměrný. Ona "dobová příznačnost" tak nutí ke srovnání s jinými, podobně laděnými počiny západní proevenience, především BRAZILEM Terryho Gilliama a 1984 Michaela Radforda, kdy z tohoto srovnání VÁLKA SVĚTŮ - PŘÍŠTÍ STOLETÍ vychází jako formálně, atmosfericky i myšlenkově slabší. ()
Tato adaptace románu H. G. Wellse má s knižní předlouhou společné jen málo. Na pozadí obyčejným lidem skryté invaze mimozemšťanů zde pan Szulkin rozpoutává úžasné emotivní představení. Film se ve skutečnosti ani tak moc nezabývá vlastní invazí, ale soustředí se na chování lidí (a hlavně ozbrojené moci) během ní. Děj se odehrává v nejmenovaném totalitním státě a v podstatě reflektuje tehdejší politickou situaci. Ukazuje také televizi jako naprosto nevěrohodný zdroj informací, který slouží mocným k manipulaci slabších. Co se týče hereckých výkonů, je to především herecký koncert Romana Wilhelmiho, který dokonale ztvárnil hlavní roli Irona Idema rozpolceného smyslem pro spravedlnost a strachem z totalitní moci. Výborná práce s kamerou v kombinaci s ponurým prostředím vyvolává stísněnou atmosféru, která se k filmu skvěle hodí. Tohle je prostě jeden z těch filmů, po kterých zůstanete tiše sedět, i když už dávno běží titulky. Jediná škoda je, že tento film se moc často nepromítá, protože k dispozici je jen jediná kopie. ()
Podobenství o manipulaci ze strany médií vzniklé v sovětském bloku v době stále tuhého režimu? Sci-fi už samo o sobě. Při rozhovoru mi Szulkin pověděl, že měl výborný recept jak oklamat cenzuru - natáčet falešné scény a ty předkládat a z těch nepředložených pak sestříhat celý film, který díky klubové distribuci již nebyl dostatečně prověřován. Zde se mu povedlo mrazivě vystihnout nemožnost úniku ze spárů agresivně působících sdělovacích prostředků, jakési zacyklené hyperreality, jak se o ní v této době na Západě teoreticky diskutovalo. Tím pádem film stále působí velmi aktuálně, i když původně mířil na specifický lokální problém médií v socialistickém světě. Szulkin zde sice tolik nepodmaňuje vizuální okázalostí a scenickou originalitou, ale look podobný spíše našem normalizačním filmům jen přidává na depresivnosti. I tak se však objevují ironicky geniální momenty, jimiž oplývají hlavně jeho dva následovné filmy - zde je to hlavně velmi silní a absurdní scéna rozcvičky v ubytovně nepohodlných podložená emotivním zpěvem Tiché noci. Ačkoliv je téma uchopeno spíše okrajově a příliš nepracuje s důsledky, nečekaný a velmi originální konec dává zajímavé podněty k dalšímu přemýšlení nad tématem. ()
Veľmi, ale veľmi depresívny film. Veľmi, ale veľmi odvážny pokus natočiť niečo kontroverzné v období normalizácie. Ale bohužiaľ sa to vlečie, ako čakanie pozemšťanov na návštevu z vesmíru. Film obsahuje niekoľko veľmi pôsobivých scén, podporených ešte výborne naaranžovanou mizanscénou s tým správnym uhlom kamery. Ale bohužiaľ sa to vlečie. Roman Wilhelmi je vo svojej úlohe takmer až geniálny, Jonathan Price a John Hurt v ňom majú silnú konkurenciu. Na Vojnu svetov si tu ani nespomeniete, film je Wellsovi iba venovaný. Ale vlečie sa to... ()
Galerie (43)
Zajímavosti (1)
- Film získal v roce 1982 na filmových festivalech řadu cen. Byla to například Zvláštní cena poroty na MFF v Avoriazu, hlavní cenu za režii na MFF v Portu, Grand Prix na MFF v Madridu a zvláštní cenu poroty na MFF v Terstu. (Hans.)
Reklama