Režie:
Roy Ward BakerKamera:
Peter JessopHudba:
Douglas GamleyHrají:
Vincent Price, John Carradine, Anthony Steel, Barbara Kellerman, Simon Ward, Donald Pleasence, Richard Johnson, Britt Ekland, Stuart Whitman, Patrick Magee (více)Obsahy(1)
Malý chlapec pozná ve svém tátovi upíra. Osamělý netvor se mstí kvůli zhrzené lásce a konečně tajemná vesnice ukrytá za mlhou, kde nemůžete věřit ani policistům. To jsou příběhy, které zazní v prostředí klubu, kde se i striptýz může stát horrorovou záležitostí. (kubal18)
Recenze (25)
Poviedkové filmy nemám rád a ani tento nepredstavuje nič svetoborné. Ako tak ma bavila len druhá poviedka i to najmä vďaka parádnej cimbalovke, ktorá podkresľovala upírsku tématiku. Ale scény z klubu (vrátane piesní!) sú skvelé a Vincent Price si úlohu rozprávačka náramne užíva (najmä svoj záverečný monológ). Len John Carradine vyzerá, že ho vykopali z hrobu. ()
Propojení naprosto nesouvisejících povídek trochu pokulhává. Účast hereckých horrorových hvězd. Nejlepší je horrorová povídka o vesnici, kam přijíždí starší a dostávají policejní ochranu. Atmosféra je nejlepší v okamžiku, kdy hlavní hrdina čte deníkové zápisky.:" jednoho jsme vyhnali a dvanáct jiných se jich vrátilo. .....Seděl tam na hromadě kostí a ohlodával....!!!" ()
Britský snímek „Klub příšer“ je takovým smutným a špatným ohlédnutím za tvorbou studií Hammer a Amicus, ukázka toho, kde v té době studia byla. Tedy v podstatě po smrti. Tenhle film je jen posledním hřebíčkem do rakve a i herci, kteří se zde objevili, si zasloužili něco trochu lepšího. Ale nedá se svítit. Film „Klu příšer“ je jen špatným povídkovým filmem s třemi nevýraznými povídkami. ()
Velice roztančený povídkový film, který rozhodně není „nepříliš výraznou poctou horrorům společnosti Hammer“, jak píše betelgeuse. Pokud pocta, tak pouze Amicusu, (Milton Subotsky, který stál při zrodu tohoto studia, po jeho skončení založil vlastní produkci Sword and Sorcery Productions a ta tento film společně s Chips Productions vydala). Roztančený proto, že v klubu, ve kterém probíhá děj mezi jednotlivými příběhy povídek, zní dobová pop-rocková hudba a návštěvníci, monstra různých ras, paří jak se sluší a patří. Kvalita jednotlivých povídek je značně kolísavá, v jednu chvíli mne potěší báječná atmosféra dotvářená kvalitní a dobře sednoucí hudbou (například v druhém příběhu tvoří hudební doprovod cimbálová muzika, jasně odkazující do původní země upírů), abych se o pár vteřin později rozčílil nad nepovedeným humorem nebo odfláknutým koncem příběhu. ()
Obstojná antologie se skládá ze tří příběhů - dvojice by si ráda přišla lacině k penězům, a tak mladá žena se uvolí k sňatku s majitelem panství, který ale není tak úplně člověkem - skvostné interiéry a smrtící písknutí. Ve druhém, který je asi nejkomičtější, vypráví upíří filmový producent o svém nelehkém dětství - pozor na D. Pleacence a muže s houslemi! Třetí příběh má skvělou atmosféru gotických hororů - za mlhou hustou tak, že by se dala krájet, leží tajemná vesnice. Stačí jedno slovo - ghúl - a všechno je jasné. V. Price si zde poprvé a naposledy zahrál upíra a průvodce spisovateli strašidelných knih. Povídají si v klubu, kde zní rocková hudba, a zdá se, že R. Williams tu našel inspiraci pro svůj videoklip Rock DJ. Soundtrack vyšel na vinylu v počtu 1000 kusů, a tak se dnes prodává za horentní sumy...asi tak. ()
Reklama