Režie:
Lasse HallströmKamera:
Jörgen PerssonHudba:
Björn IsfältHrají:
Anton Glanzelius, Tomas von Brömssen, Anki Lidén, Melinda Kinnaman, Kicki Rundgren, Ing-Marie Carlsson, Ralph Carlsson, Reidar Jönsson, Lennart Hjulström (více)Obsahy(1)
Ingemar žije se starším bratrem a těžce nemocnou matkou. Přijímá kopance osudu bezmocně jako pes Lajka, který zemřel při cestě do vesmíru. Když se matčin stav zhorší natolik, že se nemůže o syny starat, Ingemar odjíždí na venkov. Poznává jiný život, opravdové kamarády, příbuzné, kterým na něm záleží. Navíc přichází doba chlapcova erotického procitání a o veselé zážitky není nouze. Díky tomu se mění Ingemarův pohled na svět a dřívější hluboká melancholie se nevrací, ani když jeho matka zemře. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (68)
Především hlavní představitel (který mi zprvu nepřišel sympatický a na konci jsem z něj nemohl spustit oči) má zásluhu na tom, že je tenhle film uvěřitelný a v pravém smyslu slova milý. Neuhýbá před vážným nebo trapným veselým ani dojemným tématem - a neuhýbá tak vyváženě, že pocit ze snímku je (alespoň pro mne) velice pozitivní. ()
Cekem příjemný rodinný snímek o dětství chlapce Ingemara (Anton Glanzelius), kdy se zdravotní stav jeho matky (Anki Lidén) natolik zhoršuje, že je poslán na venkov k příbuzným. Ale zde nemusí truchlit, protože poznává jinou část života, kde lidský život plyne tak nějak více pospolitě a harmoničtěji. Najde si nové kamarády, pozná příbuzné, kteří ho mají rádi a prochází prvníma láskama a poznáváním odlišností na tělech. Příjemný hořkosladký film o prostých krásách dětství, o krásách, strastech a štěstí bezstarostného dětského života. ()
Vcelku dobrá a zajímavá podívaná na nástup pubertálního období, prožívání prvních lásek a řekněme intimních zkušeností. Naproti tomu smutný a dojemný příběh o umírající matce, vypořádávání se s tímto faktem a život u příbuzných na venkově. Tento snímek má opravdu něco do sebe, ale nenadchnul mne natolik, abych hodnotil víc jak 3*. ()
Humorný pohled na svět očima dospívajícího chlapce, který v monolozích naivně ale hlavně tragikomicky komentuje svět kolem sebe. Černý humor nechybí, stejně jako ten situační a výsledkem je krásně lehká severská tragikomedie. Na závěr musím říct, že Anton Glanzelius je snad ta nejnesympatičtější dětská hvězda co sem kdy viděl. Kam se hrabe H.J. Osment a jeho prasečí očka. ()
Smysl dospívání a období, kdy si myslíte, že se k Vám všichni chovají jako pes. V některých ohledech možná daleko upřímnější a přímočařejší film, než by někdo čekal, ale to především proto, že to točili Švédové, a ti když něco natočí, tak to většinou natočí se vší počestností tak, jak to v životě prostě být má. Pokud jste si tedy občas přišli jako psi, a to už jak v rámci svého osobního okolí, tak v rámci ženských, je tento film směřován právě pro Vás. Je totiž kolikrát tak upřímný, že se člověk nestačí divit. A dětské dospívání v tomto případě nabývá okamžitě nových hodnot. ()
Galerie (26)
Photo © 1985 AB Svensk Filmindustri
![Můj život jako pes - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/102/160102891_8abdd2.jpg)
Zajímavosti (5)
- Když jede Ingmar (Anton Glanzelius) podruhé vlakem za příbuznými, vlak vydíme z pohledu zhora. V tu chvíli si mužeme všimnout kusu kovové tyče, patrně součást vybavení štábu. (J.A.K.)
- 45. Zlatý Glóbus za rok 1987 - cena (1) - *Nejlepší cizojazyčný film - Švédsko (danecek24)
- Snímek byl natočen na motivy stejnojmenného románu švédského spisovatele Reidara Jönssona z roku 1983. (skudiblik)
Reklama