Tvůrci:
Paolo SorrentinoRežie:
Paolo SorrentinoKamera:
Luca BigazziHudba:
Lele MarchitelliHrají:
Jude Law, Diane Keaton, Silvio Orlando, Javier Cámara, Scott Shepherd, Cécile de France, Ludivine Sagnier, Toni Bertorelli, James Cromwell, Ignazio Oliva (více)Epizody(10)
Obsahy(2)
Nový seriál od režiséra oscarového snímku Velká nádhera vypráví kontroverzní příběh o začátku pontifikátu hlavy katolické církve Pia XIII., vlastním jménem Lennyho Belarda. První americký papež je složitá a rozporuplná postava, která je ve svém počínání tak konzervativní, že to hraničí až s obskurností. Přesto má ale hluboký soucit s chudými a potřebnými. Je to velice vlivný muž, který si zatvrzele drží odstup od vatikánských pochlebovačů, aniž si připouští možné důsledky svého postoje. V desetidílné sérii se představí držitel dvou nominací na Oscara Jude Law v hlavní roli Pia XIII. a oscarová Diane Keaton jako řádová sestra Mary, jeptiška ze Spojených států žijící ve Vatikánu. (HBO Europe)
(více)Recenze (288)
Úžasný seriál se skvělou myšlenkou, precizním provedením a vynikající režií Paola Sorrentina, škoda jen, že mu ke konci dojde dech, 4 hvězdy. ()
Atypické, provokativní, umělecké, klidné, neuchopitelné, religiózní, kontrovezní, jiné, originální. Palec nahoru za české symboly :-) ()
*Komentík dost možná obsahuje (ne)chtěný product placement* Mocné, skvostné, nádherné, rouhačské, sexy, dráždivé, vizuálně dechberoucí, hudebně vyladěné, emotivní, umělecké dílo. Jude Law hraje jako ďábel, což je paradox, protože hraje papeže. Papeže, který něvěří v Boha. Protože pokud v Boha věříte, nevěříte vlastně ničemu. Ani v nejšílenějších snech mě nenapadlo, že někdy přilnu k postavě papeže. Moment, ve kterém jsem se našel, připlul již v prvním díle, kdy si chtěl papež vychutnat svoji tradiční ranní Coca Colu Cherry Zero, avšak ve spíži byla pouze Cola Light, nad kterou náš Poup jen znechuceně odfrkl. Ani se mu nedivím. My, co máme vyladěné postavy, bifidus esencis shit, přece nebudem pit Lightku s malým obsahem cukru, ale pěkně Zero (0 % cukru, 100 % chuti). Je tam sice snůška takových sraček, že z toho dostanem nejspíš rakovinu, ale aspoň budem umírat jako fešáci! Ty ale co ta Eshter, brácho? Cudná holubička nepopsatelných půvabů. Při jejích scénách jsem neměl pevnou půdu(matraci) pod nohama ani klid v kaťatách. Love you big time girl! Thinking 'bout ya! <3 PeS: Aby těch superlativů nebylo málo, intro seriálu je jednoduše geniální a tak stylové, že jsem to nepobíral...ostatně, posuďte sami - https://www.youtube.com/watch?v=dPjW75fIbUo ()
Naprosto jiný šálek kafe. Mladý papež je geniální v mnoha ohledech ale není pro každého. Očekával jsem samou kritiku, že po třech dílech už na to nebudu chtít koukat ale ono se z toho vyklubalo rafinované, soustředěné, vyzrálé, inteligentní a dojemné pojednání o víře hledání životní rovnováhy a hledání sama sebe. Jude Law je také hlavním tahounem byl excelentní. Nemohu ale zapomenout ani na další skvělé herce. Líbili se mi i Diane Keaton, James Cromwell a Silvio Orlando. Skvělý soundtrack (především úvodní znělka) výborná výprava, skvělá filmařina, netradiční námět. Výborný seriál s gradujícím a strhujícím závěrem. Neskutečně silný a zajimavá myšlenka filmu.....a teď jen VĚŘIT, že se pokračování bude. Doporučuji všem, kteří mají rádi drama a zvláštní podání příběhu ()
Hraný dokument o církvi. Dobří křesťané se osypou, nevěřící křesťané si oddychnou, ostatní budou zmateni. To je vynikající skóre. ()
Jedna z nejkrásnějších věcí za rok 2016. A víte co, jedna z nejlepších záležitostí, kterou jsem v životě viděl. Božská věc, kde si divák sáhne do svého nitra a snad v něm najde to krásný, co jsem našel já a bez debat ho tou krásku nejednou rozpláče. Diky Paolo. ()
Young Pope se mi strašně špatně hodnotí, protože jde o velice specifický, řekla bych až zvláštní seriál. Asi bych si to netroufla kdekomu ho doporučit, protože vím, že tohle je záležitost pro velice úzkou skupinku diváku. Tím se teď nechci stavět do pozice, že já patřím do té skupiny "vyvolených", kterou tento seriál oslovil. Protože se přiznám, že né jednou jsem si kladla otázku "proč na to vlastně vůbec koukám?" "co se to tam teď odehrává?" "co tím chtěl básník říci?" Seriál klade důraz především na vizuální stránku. A to je možná věc, která mě na tom tak fascinuje a hypnotizuje. Co záběr, to je jednoduše pastva pro oči. K tomu úžasná hudba a mě se tajil dech. Co se týče příběhu....ten je takový - opět mě napadá - zvláštní. Určitý vývoj ten příběh má, stejně tak postavy, ale není to asi to hlavní, co ten seriál táhne. Je tam dost skoků od něčeho k něčemu, kolikrát se nedozvíme proč došlo k tomu a tomu, ale prostě k tomu došlo, je tam spousta náznaků, nevyřčeného, proložené flashbacky, snovými sekvencemi, že dohromady je to holt mišmaš :-) A je - opět řeknu zvláštní - že u Young Pope mi to absolutně nevadilo a hltala jsem každou scénu, každý záběr, každý díl. Ani ty debaty o Bohu mi nevadily....Co nesmím opomenout - herecké výkony. Jude Law se pro tuto roli vyloženě narodil! Co jsem též hltala jak malinu, tak tu nevyzpytatelnou a nepředvídatelnou auru, kterou vyzařoval. Pokaždé, když se objevil na scéně, když začal mluvit, tak jsem jen s napětím očekávala, co se stane...a vždycky se stalo to, co jsem absolutně nečekala. Scéna jeho slovního "souboje" s italským premiérem je už teď pro mě legendární a patří mezi nejvíc wtf momenty v historii seriálů :-) Na závěr - kdo si k Young Pope najde cestu, věřím, že bude okouzlen. P.S. - Sexy and i know it - to byla scéna jak víno :-D ()
Neobyčejný zážitek i pro bezvěrce.... ()
Ten seriál se na začátku zdá jako mnohem vděčnejší záležitost, než jakou ve výsledku je. Aspoň pro mě to jako celek rozhodně není snadno uchopitelný a skoro ve všech směrech je to úplně něco jinýho, než co jsem čekal - a odpovědi na to, kdo vlastně papež Lenny je, co to je za člověka a o co mu jde, tak dává jenom zčásti. Nejvýraznější a nejkřiklavější pro mě bylo, jak celej ten seriál je o protikladech - je to jeden protiklad a kontrast vrstvenej nad druhej, neustále, znova a znova, v absurdních nebo bizarních kombinacích zdůraňující nepoměry mezi hlásanym a konanym, mezi proklamovanym a zobrazovanym, mezi božskym a přízemním, mezi starym a novym... A mě to obrovsky bavilo (příklady viz níž). Leitmotivem Lennyho příběhu i celýho děje jako takovýho ale je ve skutečnosti Lennyho zoufalý hledání rodičů a trauma z toho, že ho opustili - až vlastně neuvěřitelně přízemní motiv nebo zápletka, ale opravdu na mě ze všeho nejvíc seriál působí ne jako sonda do života vedení katolický církve, ne jako kritika náboženství nebo jako sdělení nějakýho názoru nebo názorovýho směru - minimálně ne na prvnim místě. Na prvním místě mi přijde, že celej Mladej papež v hávu něčeho vznešenýho a velkýho (a hlavně tomuhle navzdory - papežská role, Vatikán, smetánka katolický církve, honosný obřady, rituály a tradice...) je o vlastně normálně zakomplexovanym klukovi, kterej zoufale hledá svý rodiče a touží po jejich lásce, kterej se nedokáže vyrovnat s tim, že ho opustili, a v tomhle jeho hledání jich, Boha i sebe sama se tam vlastně jako taková trochu nadstavba rozvíjej mnohem hlubší myšlenky (spojený právě už s třeba náboženstvim jako takovym atd.), nebo aspoň jejich nástřely - a to naštěstí týkající se i takovejch provokativních témat, který se většinou ve spojení s katolíkama moc neotevíraj. Jako toho "kluka" ho beru právě proto, že on, ač papež, je vlastně ve spoustě ohledech obrovsky dětinskej (nejistej, ale zároveň i zákeřnej nebo malichernej...), což se projevuje i v tý jeho wtf interakci s dětma (např. to infantilní oplácení vyplazenejch jazyků, nemotorný upuštění mimina na zem atd.) nebo v tom, jak se všechno točí jen kolem něj a jen podle něj. Navíc a zároveň si ale uvědomuje svou inteligenci i charisma a vyčůraně toho zneužívá - nic, co by se většiny zbytku populace nijak netýklo, jen Lenny je k tomu všemu ještě tak trochu papež, jeden z nejvlivnějších lidí na světě. Zajímavý byly i dějový linie vedlejších postav - fotbalovýmu Laziu fandící Voiello, autor knih sám o sobě a vilnej obdivovatel obnaženejch tvarů a otvorů Willendorfský venuše, navíc pečující o postiženýho kluka; Lennyho zhrzenej mentor Spencer; roli matky suplující Mary a s ní spojenej i Lennyho celoživotní kamarád Dussolier s celou honduraskou linií; jeho platonická obdivovatelka Esther; Gutierrez a Kurtwellův případ... Zajímavý taky bylo líčení Lennyho vztahu s Bohem jako vlastně permanentní krize a neustálýho tápání a hledání. A vizuál byl přímo úchvatnej - ty záběry občas opravdu připomínaly nějaký barokní obrazy často provokativně narušený nějakou moderní technologií; vizuálně mě seriál fascinoval podobně jako třeba Velká nádhera. A naprosto bezkonkurenční byl soundtrack - kterej ve spojení právě s vizuálem mimochodem vytvářel rovinu pro další protiklady a kontrasty (např. scéna při znějící I'm Sexy And I Know It, kdy se Lenny ustrojuje, geluje, vybírá boty a prsteny na vystoupení před kardinálama, ta byla úžasná - a dechberoucí byl právě i ten jeho navazující projev v Sixtinský kapli). Hluboce se do mě ale vryla ještě třeba scéna na pumpě ("We now need to speak about Sister Antonia.”) - neuvěřitelně silná pasáž se skvělou hudbou, zvukově i obrazově uhrančivá, mrazivá a podmanivá... Ale bylo toho víc. tl;dr: Zajímavě provokující a nejednoznačnej seriál se skvělym vizuálem a soundtrackem, kterej víc otázek pokládá a podněcuje, než na který dává odpovědi. Zaprvý to ale dělá způsobem, kterej mě hrozně bavil, a zadruhý jsem šťastnej za cokoliv, co dokáže podnětně, smysluplně a trefně rejt do náboženství a do náboženskýho prostředí. Ti, co by to potřebovali nejvíc, se na to asi sice nekouknou (protože hereze!), pro nás ostatní je ale o čem přemejšlet - a že toho je spousta, tak já hodnotim jednoznačně vysoko. Za mě mezi 4 a 5*. // Některý příklady zmíněnech protikladů: Konzervativní a starověkej Vatikán vs. mladej papež, mladej papež vs. jeho bigotní a až zmrdský názory, tradiční a honosný roucha a úbory vs. sluneční brejle, vatikánskej a všema chtě-nechtě respektovanej zákaz kouření vs. kouřící papež, kterej na pravidla z titulu svý moci ostentativně sere, papež tvrdící, že mu jde o podstatu, ale ve skutečnosti sklouzávající ke snad ještě větší zkratkovitosti než oficiální, tradicema a politkou svázanej a konzervativní Vatikánskej diskurz - ale jsou to i kontrasty ve scénách, kdy se říká A, a buď se tam už do toho natvrdo zabrazuje opak, nebo o opaku je hned následující střih; nebo třeba ten styl scén jako ta, kdy on jako někdo, kdo děti mít nemůže, si tohle kompenzuje úzkym kontaktem s rodinkou Esther, holky, který to dítě vymodlil(!), a tak si to dítě v jedný dojemný scéně chová(!!) - aby mu v dalšim momentě v naprosto bizarní scéně spadlo na zem(!!!); záběry z podhledu/nadhledu/kleku/atd. zdůrazňující podřazenost ostatních a celkovou, se skutečnym křesťanstvím vlastně hrůzostrašně si odporující, vatikánskou subordinaci... Nebo ceremoniál jmenování nepokrytě dojetím brečícího kardinála, kterýmu se právě očividně naplnil smysl života, vs. znuděnej a obřadní mantry unyle odříkavající papež. Je to ale třeba i moment, kdy Lenny, křesťan, sám prezentující se jako prosazovatel humánnosti, vyrazí společně s dalšíma kardinálama na tu inkviziční výpravu za nějakym tim šarlatánem - kde vůbec neni ukázaný, co mu udělali, nic hezkýho to ale nejspíš nebylo, když ten byl od tý doby nezvěstnej; nebo je to i příběh toho kluka, kterej se chtěl stát knězem, ale nakonec to díky Lennyho vřele lidumilný politice a rétorice dopadlo klukovou zoufalou sebevraždou atd. atd. () (méně) (více)
Katolická církev je jedna z mála živých připomínek Římské říše. Její nepřerušené dějiny trvají téměř dvě tisíciletí. Od prvních dní byla vysoce centralizovaná, neústupná a naprosto přesvědčená o své pravdě. To jí umožnilo přežít stovky let pronásledování a vyvražďování a stát se mocnou a nezničitelnou silou. Přečkala konec antické civilizace, staletí temna, reformaci, osvícenství, komunismus i sekularismus. Postupem času přijala mechanismy, díky nimž se smířila s původně nepřijatelnými myšlenkami, jako je evoluce, nebo možnost mimozemského života. Za dlouho dobu své existence vyvinula řadu pojistek určených k odstraňování vnitřních hrozeb a je do jisté míry blbuvzdorná. Ale co když tento mechanismus selže? Co když konkláve zvolí papeže, jehož názory nezná a nedokáže je usměrňovat? Pius XIII se zdá být papežem mimo čas. Bojovným, radikálním, mocichtivým, jako stvořeným pro táhlé boje o vliv v 11. století. V moderním světě ovšem jeho politika může církvi zlomit vaz. Tolik úvod do děje. Je to Paolo Sorrentino, takže vizuál, atmosféra a herci nemají chybu. Scénář bohužel skvělý není. Děj se často motá na místě a občas jsem měl pocit, že se režisér opájí vlastní výjimečností a točí jen sám pro sebe. Zápletka je zbytečně roztahaná a napětí postupně řídne. Na každý úderný moment, nebo zvrat připadají dlouhé minuty oslavy prázdnoty. Sice efektní, do jisté míry úchvatné, ale přece jen prázdnoty. Jedinečnost projektu a špičková úroveň formální stránky ovšem i tak drží dojem vysoko nad průměrem. ()
„Make Vatican great again!“, to jediné si přeje Lenny Belardo alias Pius XIII. Sebestředný, marnivý a nevypočitatelný nový papež, který má sice jasnou vizi o budoucnosti římskokatolické církve, ale prostředky, jimiž se jí snaží dosáhnout, se jeho ovečkám příliš nezamlouvají a navíc dělají hluboké vrásky na čele i kardinálům a jeptiškám, jenž Lennyho obklopují… Výborný Jude Law v trochu se vlekoucí, audiovizuálně však opojné podívané se zajímavým tématem, odehrávající se v neotřelém prostředí. Snad si nadcházející série zachová svou uměleckost, ale trošku zrychlí děj… ()
Nevšední zážitek. Pius XIII. je fascinující postava, nesnesitelná i neodolatelná zároveň, a zahalená rouškou tajemství. Nelze však mluvit o one-man show: kardinálové Voiello a Guttieréz mu charismatem šlapou na paty. Potenciál církevního prostředí využit na maximum se všemi jeho rozpory a s velkým citem - Sorrentinův opulentní styl může působit samoúčelně, ale na katolické prostředí jako by byl stvořen. Možná jsem ke konci čekal více zvratů a část prvotního nadšení vyprchalo, Sorrentino zato nabídl nespočet silných scén, které mě zasáhly jako máloco. Nikdy bych si nemyslel, že budu věřit na zázraky. Po zhlédnutí (nebo spíš prožití) Mladého papeže si to i dovedu představit. ()
“Ja vím. Jsem neskonale krásný, ale zkusme na to zapomenout” ()
Papežské, božské, vatikánské, převyšující, drzé, bílé, frackovské, nebeské. Upřímně jsem netušila, co od tohoto seriálu čekat. Ale po prvních scénách jsem byla naprosto pohlcena skvělými dialogy, monology, skvělým Judem Lawem, kterému ta role sedla, jako by byla psaná přímo pro něj. Kamera, světla a obraz, vše tak souměrné, harmonické, tak božsky čisté a jasné, tak veselé. Hudba a soundtrack melodická, a náramně vhodná k poslechu. Škoda jen 10-ti dílů. ..seriál putuje do top desítky.. ()
"Ten koberec stojí víc než HDP tvojí země." Mladý papež byl pro mne lehce "houpačkový seriál". Problém byl v tom, že první díl mi neřekl skoro nic, druhý mi přišel totálně o ničem a od té doby to jelo silně nahoru. Seriál se zdál být mnohem lépe koukatelnějším, zajímavějším a i vtipnějším. Ani nevím jaký druh humoru je v tomto seriálu vlastně použit, ale balancuje mezi extrémy perverznosti a bizarního humoru doplněného absurditami. To celé dává dohromady skoro až biografický seriál fiktivního Pia XIII.. A celé to funguje skvěle. Nakonec, díky Bohu, jeden z těch lepších seriálu. Za zmínku stojí už samotný soundtrack jako intro předělaní All Along the Watchtower, velice líbivé jemné písně, poté písně připomínající songy z Trabantů a poté jakoby předělávky písní předělané do 8-bitových herních zvuků. To je mi teprve zajímavost. Tohle je asi jeden z mála seriálů, u kterých si dokážu představit, že bych na něj koukal třeba pět sérií. Samotný papež je zvláštní postava. Napůl se chová jako totální kokot a poté jako největší světec. Ale tím naopak je chaotická, ale dokonalá propracovanost oné postavy a gradace jejího děje. To je poté na výsledku to nejhorší. Tak dobrý seriál... ale žádné další série. "Ti, co věří v Boha nevěří ničemu." ()
Některé díly byly slabší, a také závěr vyšel tak do ztracena, jinak by to byly jasné 4*. ()
To nejdůležitější na začátek: HBO do jisté míry zkrotila Sorrentinovy „artovější manýry“ a Mladý papež je díky tomu soustředěnější a taky divácky přístupnější než třeba Velká nádhera. Jeho výtvarné cítění ale samozřejmě zůstalo a tak je Papež napohled jedním z nejhezčích seriálů vůbec, kde je každý záběr pečlivě promyšlený, často orientován na střed, a prakticky libovolné filmové okénko by se dalo zarámovat a pověsit na zeď. O nádherných kostýmech a výpravě ani nemluvě. A záležet si tvůrci dali i na povedeném soundtracku, korunovaném jednou z nejlepších loňských znělek s coverem All Along the Watchtower. The Young Pope se do katolické církve nestrefuje ani zdaleka tolik, jak by leckdo mohl čekat, byť by se to přímo nabízelo. Kritika i cynické komentáře na jedné straně jsou zase vyváženy uctivým duchovnem na straně druhé. Seriál nemá problém naservírovat vyloženě „kacířskou“ hlášku nebo scénu výběru papežského oděvu s podkresem Sexy and I Know It a potom se zase zabývat otázkou víry, kauzou zneužívání dětí, postojem církve k homosexuálům nebo úlohou církve v 21. století. A funguje perfektně v obou polohách. Asi největším kladem seriálu je sám mladý papež. Jude Law je v hlavní roli přímo boží. Každý jeho výbuch emocí, ale i znuděný pohled nebo pomrknutí je naprosto přesné. Hlavně v prvních epizodách divák Lennymu do hlavy příliš nevidí, ale jak se toho o něm dozvídáme víc, postupně se profiluje v jednu z nejzajímavějších loňských seriálových postav. Na jednu stranu silně konzervativní zastánce tradiční církve, na druhou stranu cynický až neuctivý kuřák vzpomínající na mladickou lásku. Žádná herecká selhání se pochopitelně nekonají ani ve vedlejších rolích, viz třeba Silvio Orlando jako jeden z papežových soupeřů kardinál Voiello nebo Diane Keaton jako sestra Mary, jež Lennyho vychovala. Nějaké výtky? Snad jen někdy až příliš pomalé tempo, ale je to holt daň za atmosféru. Mladý papež je sice pořád jeden z artovějších seriálů v televizi, rozhodně ale není špatně stravitelný. Dobře napsané dialogy, špičková vizuální stránka a fenomenální Jude Law z něj dělají skutečně pozoruhodný seriál. Dejte mu šanci. ()
pokud upoutávky lákaly -v rámci mezí- na nekorektní sondu do středu nejznámější státní anomálie (ano, je to pope a ano, je to hajzl) je výslední produkt mnohem odvážnější, drzejší, ne geriatrický, na sorrentina překvapivě vtipný (!) s ústředním charakterem tak nejednoznačným, že věci příští, ve mě vzbuzují očekávání v pravdě nadějná ()
Tento seriál je stejně tajemný a nepředvídatelný, jako mladý papež, o kterém vypráví. Sorentino nejen brilantně natočil, ale také brilantně napsal scénář (spolu s dalšími spolupracovníky) a zachytil jemné detaily, které dokážou ocenit nejen katolíci - největším překvapením pro mě vlastně je, že moje žena, která je silně proticírkevně orientovaná, vydržela tento seriál sledovat a nedělala to jenom proto, že by se jí líbila kritika církve, která v seriálu rezonuje - stejně jako jí nevadila chvála církve, která v seriálu rezonuje naprosto podobně :) 95 % ()
Reklama