Režie:
Jean-Louis BertuccelliKamera:
Claude RenoirHudba:
Catherine LaraHrají:
Annie Girardot, Jean-Pierre Cassel, François Périer, Isabelle Huppert, Suzanne Flon, Michel Subor, André Falcon, Pascal Greggory, Bernard-Pierre Donnadieu (více)Obsahy(1)
Tak je tu máme obě. Mladičkou Isabelle Huppert a již vyzrálou, skvělou Annie Girardot. Obě se sešly ve více filmech, naposledy ve skvělé Hanekeho Pianistce. Doktorka Gaillandová (A. Girardot) si užívá života a stejně tak nechává žít své dvě děti i manžela. Jako primářka v nemocnici má spoustu práce a nasazené tempo - milenec, práce i rodinné starosti - už nestíhá, jako zamlada. Kvůli zdravotním potížím se nechává vyšetřit ve své nemocnici inkognito a stanovená diagnóza je hrozivá - rakovina plic. Bilancování dosavadního způsobu života, jakož i zápas se zákeřnou nemocí je skvělá herecká příležitost a Annie Girardot nám opět předvádí, že hrát umí náramně. Vynikající film nepodlehl ani času ani změnám vkusu a je stále silným psychologickým dramatem dnešní doby. (moudnik)
(více)Recenze (13)
Françoise Gaillandová je milenka, skvělá lékařka, máma od rodiny a manželka. Víceméně přesně v tomto pořadí. Potěmkinova vesnice spořádané rodiny se pomalu hroutí a zřejmě bude třeba udělat další životní krok a tak.... rakovina. 8 písmen, který u doktora slyšet nechcete a už vůbec ne, když jste sami doktor na onkologii a dennodenně máte před očima smrt. A najednou.. Manželka, máma od rodiny, skvělá lékařka a tečka, to je vše. Někdy potřebujeme do života hodit vidle, abychom pochopili. Pravdivý film, ani ne tako vůli a houževnatosti, jako spíš o prozření, lásce (nikoliv její chiméře někde na motelu),smíření a naději. Moc pěkné a Annie jako vždy dokonalá. Jen já se necítil zcela pohlcen. ()
Nejcennější co člověk má je život. Je nám dán jen jednou a jeho cenu si mnohdy uvědomíme až když je něčím ohrožen, jako v tomto případě nemocí. V obavě z toho, že bychom o něj mohli brzy přijít, měníme své životní priority, jako to udělala v tomto filmu skvělá Annie Girardotová. Působivý milostný příběh s brilantním hereckým výkonem hlavní hrdinky mne vede k zamyšlení, jak bych se s takovou situací dokázala vyrovnat já. ()
„Všechno na světě je možné, jestliže si uchováte naději, houževnost a vůli...“ Je to určitě silné drama se silným poselstvím, jen si říkám, zda nepřišlo ono „zápasení s krutou skutečností“ v rámci zpracování příběhu doktorky Gaillandové přeci jen trochu pozdě, až zůstalo na něj hodně málo prostoru. Asi by bylo nefér vyčíst pomalý rozjezd a dlouhé plytvání se ve vztazích, protože přesně o tohle v psychologickém dramatu jde. Obzvlášť dnes, kdy jsou hodně v kursu různá dramata s (pseudo)uměleckým pojetím, v rámci nějž vizuál mnoho tvůrců staví nad kvalitní dialogy či pořádné propracování postav, musím ocenit takhle poctivou práci nad scénářem, jakou zde odvedli Brunelin s Bertucellim. Řekl bych, že ru částečně pokulhává režie, která nedokáže během onoho pomalého rozboru rodinných vztahů vytvořit po celý čas patřičnou pohltivou atmosféru, snad proto se mi kdesi uprostřed začal jevit snímek až zdlouhavým, než přišel onen zásadní zvrat. Jestli dávám nakonec 4. hvězdičku, tak patří především díky herectví Annie Girardot, která velmi působivě ztvárnila životem unavenou lékařku, včetně všech jejích psychických proměn, a dokázala svým výkonem pozvednout spíše lehce nadprůměrný film na skutečně mimořádný. [70%] ()
Anička zde hraje pro ní trochu netypickou roli, většinou hrála laskávé, milé ženy, milující svoje okolí. Zde hraje ženu poněkud specifické povahy, která se příliš nestará o svojí rodinu, se spíš manželem má chladný vztah a taky v jejím životě je spoustu milenců. To je základní kámen úrazu, nedokázal jsem s ní tolik soucítit.. Kdyby jí tak geniálně nehrála tak geniální herečka, těžko by mi byla nějak sympatická. A další chyba je že tomu tématu rakoviny se film začně věnovat dost pozdě. Skoro až v závěru a potom už není moc času téma víc rozvinout. 60 minut z filmu je to sice zajímavé drama, o lidských vztazích, ale nemá nějákou výraznější zápletku a hloubku, čili mě místy přestávalo zajímat, co se zrovna děje a kam to směruje A čekal jsem, že to bude trošku o něčem jiném. No, teď vlastně pořád kritizuju, ale není to špatné. Jen jsem se na to tešil, ukrutně to sháněl a neubráním se zklamání. Shrnul bych to takhle: Mělo to slušný potenciál, ale ten nebyl tolik využit. Mohla to jinak bejt jasná pětihvězdičková pecka. Teď to vidím pouze jako průměrné drama. co ale neurazí. A stráveného času u něho nelituji. Bohúžel o rakovině začně být až nakonci a do té doby nemá skoro žádný přiběh. Hodně se mí líbil ten konec a závěrečný dovětek. Kéž by takhle vypadal celý film. ()
Vryje se vám pod kůži. Málokdy se filmařům podaří docílit, abyste s postavou takhle žili. Když Annie vezou chodbou na sál, vzpomenete si na podobnou situaci z vlastního života, i kdyby to bylo ve skutečnosti jinak, každý někdy zažil podobný pocit bezmoci. Milovníky žen potěší i brief erotika (Annie, Isabelle nejprve v průsvitném prádle a pak i v zrcadle). Budoucí mafián François Périer přeci jenom ještě mladší. Skvělý původní dabing, jenž oživují mladí herci (Skamene, Kraus, Zuzana Fišerová). ()
Galerie (17)
Photo © Mokép
![Nejcennější co mám - Fotosky](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/834/162834068_ef2b5a.jpg)
Zajímavosti (1)
- Annie Girardot získala za roli v tomto filmu Césara. (Rosalinda)
Reklama