Režie:
Mel GibsonKamera:
Simon DugganHudba:
Rupert Gregson-WilliamsHrají:
Andrew Garfield, Vince Vaughn, Sam Worthington, Luke Bracey, Teresa Palmer, Hugo Weaving, Rachel Griffiths, Milo Gibson, Richard Roxburgh, Nathaniel Buzolic (více)Obsahy(1)
Krátce poté, co Japonci 7. prosince 1941 zaútočili na Pearl Harbor, přihlásil se tehdy třiadvacetiletý Američan Desmond Doss, tak jako mnoho jiných mladíků, do služby vlasti. Z hloubi svého přesvědčení však odmítal nosit jakoukoliv zbraň a zabíjet. Stal se zdravotníkem 307. pěšího pluku 77. pěší divize. Skutečnost, že Doss odmítal zbraň, se nesetkávala s pochopením u jeho spolubojovníků. Jen blázen by chtěl, aby mu v boji kryl záda chlapík, vyzbrojený pouze odhodláním a lékárničkou. Často musel čelit nevraživosti a útokům ostatních vojáků. Přesto, jako jediný americký voják ve 2. světové válce, bojoval v první linii neozbrojený. V březnu 1945 vypukla krvavá bitva o Okinawu. Dossova rota měla za úkol dobýt 120 metrů vysoký útes. Když vojáci vyšplhali s pomocí lan na vrchol, dostali se do těžké dělostřelecké, minometné a kulometné palby. Vojín Doss se odmítl ukrýt a zůstal uprostřed krvavého pekla. Snášel jednoho zraněného po druhém z útesu do bezpečí. Během vyčerpávajících 12 hodin, za stálého ostřelování, zachránil životy 75 mužů... (Bioscop)
(více)Recenze (1 193)
Oscars 2017: Asi hlavně film o tom jak se Mel Gibson vrátil mezi živé. Tady ani nejde o Dosse, ale o pana Gibsona. Film se víc jak polovinou zabývá neuvěřitelně trapným a smutným namlouváním a poté nudnou byrokracií americké armády, která je moc kapitalistická, aby i vyznávala zásady demokracie. No a poté se rozjede pravá řežba hollywoodských rozměrů, kdy se Japonci začnou kosit po stovkách. A pak přichází na scénu Kocour, aby odnesl všechny vojáčky do tábora. Ale jako hej, proč ne. Něco vypadá jako sci-fi, něco až moc dobře. Jestli se Mel chtěl tímhle vyznamenat tak asi se mu to povedlo. Ale Garfield se mi víc líbil v Japonsku v 17. století než během druhé světové války. ()
Ještě nějakých 15-10 minut před koncem jsem chtěl napsat, že se patosem docela šetří a portrét neobyčejného hrdinství ve válečném masomlejnku (opravdu strhujícím a reálně naturalistickém) vyznívá zcela přirozeně. Poslední (úspěšný) protiútok Amíků mě jím však nakrmil k zalknutí ("Až se za nás vojín Doss domodlí", odpálkování granátů, "Moje Bible!"). Nicméně dal se polknout, jelikož zázemí pro něj pečlivě vystavěla poklidná první polovina pochopením neoblomného přesvědčení a víry svojského pobožného humanisty, jenž narukuje sloužit své vlasti v armádě (jako medik), přestože odmítá vzít do ruky zbraň. ()
Válečná fantasy z druhé světové války s prvky křesťanského komiksu. Neuvěřitelný příběh o subtilním poblouzněném pobožném mládenci, kterého žene božská víra vpřed a jsou nad ním všichni svatí. Absurdní pohádka vsazená do okinawského pekla. Každá bitva má svého hrdinu, jehož činy jsou časem mýtizovány, zveličeny pro podporu a odhodlaní vojaků do dalších bitev. Mel Gibson opět mixuje nebe a peklo - čistotu a hnus v hrdinském eposu. Hacksaw Ridge je filmem, který je v první polovině obalen ochrannou vrstvou životopisného dramatu pro divácký poklid. Poté bez upozornění vyskočí Japonec a zde by se měl standardní citlivý divák schovat do bezpečnostní zóny. Gibson ve své režijní extázi diriguje symfonii válečné vřavy a křičí na diváka: "Tohle je válka! Taková jak jí točím jen já! Nažer se krve a olova, diváku!". Level brutality si tak posunul až na samý vrchol. Pokud by tohle své unikátní umění vložil do serioznějšího příběhu, zlepšil charizmatičnost hrdiny, pak tu máme možná pokořitele Vojína Ryana. Každopádně smekám, že má Mel Gibson to odhodlání (do)dělat filmy v duchu neřízené brutality v dnešní sluníčkové době. V závěrečných titulcích se lze mimo jiné dozvědět, že režisér měl čtyři asistenty režie a ti měli své druhé asistenty, že tým kameramanů měl Týmy A/B/C a každý tým se dělil na podskupiny s různými druhy kamer a že v hereckém obsazení jsou názvy pro roli: Mrtvola s krysami #4. Tohle vše patří k tomu pokud hodláte natočit ty nejúchvatnější záběry bitvy v dějinách filmu. ()
Gibson prostě umí. Ano, je to až moc romanticky vykreslená válka, kdy člověk má chuť tam jít taky, ale jak psal soweek - jestli chceš realitu, pusť si dokument. Tohle je film a ten má především bavit a udivovat - a to do puntíku splnil. Spokojenost. Herecké výkony byly opravdu skvělé - a to i od lidí, od kterých jsem to v podstatě vůbec nečekal. ()
Gibsonova režie super, příběh typický americký. Dal bych i lepší hodnocení, kdyby v tom nehrál Garfield. Ten lověk je mi naprosto nesympatický, ale musím uznat, že to nezahrál špatně. ()
Filmy se točí o výjimečných lidech, o těch, kteří dokázali něco velkého, neobvyklého. Představte si člověka, který je hluboce věřící, narukuje do války a přesvědčuje všechny velitele, že nevezme do ruky zbraň. Zázračným fungováním osudu se dostane až na frontu a v nemocničním polním stanu ošetřuje raněné. Potom je tu podobný člověk, který ale nemá to zázračné fungování osudu a armáda jej sprostí branné povinnosti nebo jej prostě na tu frontu nepošle. Ani o jednom by se nenatočil film. Pak je tu ale ještě jeden a ten má neskutečně zázračné fungování osudu a ještě se dostane do bojové linie a navíc pod palbou v sebevražedné misi zachrání několik desítek vojáků, které by zraněné čekaly na jistou smrt. Tento člověk je neobyčejný hrdina, o kterém se film prostě natočit musí. Jenže ruku na srdce – je to jeden z tisíců. Kdyby dostal divák coby velitel jednotky (celé roty, praporu, pluku) otázku, koho si chce vybrat, myslím, že by byl spíš pro vojáka, který zabije dvacet nepřátel než ten, který zachrání dvacet svých. A ještě beze zbraně. Válka je o zabíjení, a čím víc zabiju nepřátel, tím méně jich bude ohrožovat životy mých spolubojovníků, čímž pádem jich budu muset méně zachraňovat. Bohužel taková válka prostě je. Shrnuto tedy: film je o umanutém člověku, který měl pro svůj příběh neskutečně příznivé okolnosti na straně jedné a neuvěřitelné morální a fyzické vlastnosti na straně druhé. Já osobně bych neriskoval oslabení jednotky o jednoho muže beze zbraně a to z jednoduchého důvodu – nikdo nemůže předpokládat, že se ten risk několikanásobně vyplatí. ()
Mel Gibson je patriot. Teraz nemyslím že ho hral v rovnomennom filme ale že vie z emočného hľadiska vyždímať aj poslednú kvapku letargie z napätého diváka. Film je prepracovaný od začiatku do konca. Dobrá réžia, kamera, hudba aj herecké výkony. Andrew Garfield, ktorému som po zdecimovaní môjho miláčika Spidermana nedávaľ veľa šancí na dobré herecké úlohy ma veľmi milo prekvapil. Patos v podobe toho ako je Amerika super a všetci ostatný sú zlý hajzli a treba s nimi urobiť harakiri je tu jasne viditeľný ale v mojich očiach odpustiteľný vďaka príbehu ktorý sa mi veľmi páčil. 91% ()
Jedním slovem : úžasné! Válečné hrdinství jaké pravděpodobně nemá obdoby. Nejprve jsem si myslel, že je to nějaká americká blbost... Nebyla. Kdybych mohl, dám 10 * ()
Gibson jako režisér specifického subžánru hodně dsných a krvavých citovek opět na výbornou. Sugestivní a naturalistické záběry bitvy překonávají i slavný začátek vojína Ryana, v kontrastu k tomu Desmondův příběh vhání slzy do očí: 90% (jsem 17. hodnotící, aktuální průměr je 87%, předpremiéra, plný sál, 10% diváků ale nevydrželo Gibsonův tlak na nervovou soustavu a předčasně opustilo kino). Po pěti týdnech (15.12.2016) 3208 hodnotících, průměr se zvedl na 89%, 45. nejlepší film. ()
Zaplať pánbůh za to, že se Gibson vrací do první ligy, i když ne se svým nejlepším filmem. Snad až přehnaná romance kontrastující s kulervoucí bitevní vřavou, kterou je nutno zažít v kině. Jednoduhý příběh má ale poměrně dost mezer a v závěru nejde o nic většího než o poctu jednomu hrdinovi a jeho činům. Zkrátka to nemá hlubší a emocionální přesah jako jiné válečné snímky. 7/10 ()
Jeden z nejlepších filmů co jsem kdy viděl. PEACE ()
Těžko jít pod čtyři, úvodní civilní linka totiž funguje a válečná vřava je velmi intenzivní. Dostaví se navíc i nějaké to napětí. Přehršel náboženského fanatismu, který z hlavního hrdiny dělá všechno možné než jen obyčejného civilistu, který k válce přišel jako slepý k houslím, mi ale zároveň brání dát vyšší hodnocení. Takový nedávný Arrival mě dostal víc, nový Gibson přitom takový potenciál měl taky. A ne malý. 8/10 ()
Co se týče válečné vřavy, neměl jsem u Gibsona strach, natočil to skvěle, tradičně přispěchal s několika výživnými "chuťovkami", takže to celkem sedí, přesto civilní okolí příběhu (byť silnému, to je bez debat) příliš lační po vavřínech a to už jsou potom ty dialogy hrozně umělé, teatrální a za hranou přirozenosti. 60% ()
Moje pocity u sledování Hacksaw Ridge bych popsal následovně: meh,meh,meh, HOOOLY SHIT tadáá konec. Ten rozjezd je fakt nemastnej neslanej, zbytečně nataženej a zaměřuje se na věci, který vůči tomu co se děje v druhý půlce filmu jsou tak trochu irelevantní. Záměr byl nejspíš dát hrdinovy backround aby jsme s ním víc soucítili a mohli ho víc litovat, ale v tom pekle co se rozpoutá v druhý části musíte soucítit uplně s každym kdo se jen přiblížil v tu dobu Japonsku. Má se to prostě tak, že první půlka je těžce průměrný romanticko/vojenský drámo a ta druhá je neskutečně pekelně dobře natočená válečná jízda, která si nezadá ani s vyloděním v Normandii. Ta druhá půlka a pocity z ní u mě převládaj protože je to pekelně namydlenej gorefest s parádní a struhující akcí, která vám ukáže vše co jste kdy chtěli vědět o válce a báli jste se zeptat. 80%. ()
Začátek je trošku zdlouhavý ale přesný - postava Garfielda není dementní jak tady někteří pisou ale je naprosto poplatna době, prostředí a rodině ve ktere vyrůstá. První valecna scéna je skoro šokující - divák pak castecne otupi a uziva si druhou pulku filmu která uběhne opravdu rychle. Nezbytna davka heroismu nechybí ale ani neprebyva. Gibson točit proste umi a Garfield se svým kukucem a nulovou muskulaturou se do role naprosto hodi (skvěle zvládnul jizansky vidloprizvuk :) ) nejlepší valecny film za posledních 10? let ()
Jde vidět, že fantaskní americký patriotismus funguje i na zdejší hodnotitele :D Není pochyb, že Desmond Doss je hrdina, to co dokázal je neskutečné a nebýt film založen na skutečném činu člověka, právě důvěryhodnost by byla hlavní zbraní proti dobrému hodnocení tohoto filmu. Zpracování je ovšem takové... na zakázku, je to jako koukat na polonahou holku do které jste zamilovaní, kdy jste pobláznění jeji krásou a zapomínáte na to, že vám srazila psa, když jela klátit vašeho nejlepšího kamaráda, zatímco jste s ní chodili. Na jednu stranu se mi líbí ta až Disneyovská první půlka filmu, která uhasne v okamžiku vstupu na Hacksaw Ridge. Právě v tento moment příjde nejlepší část filmu. První souboj na Hacksaw Ridge je opravdu natočený na jedničku, film změní tón a po pohádkově johnwayneovském startu se vrhne do realismu války. Skvěle ukáže opravdovou krutost a navíc se dokážete vtělit do vojáků, cítíte strach, zmatení, vzrušení, chuť utéct, napadá vás otázka proč tím podstupují v té chvíli Vás napadá, že jste se neměli dobrovolně hlásit do této války. I Desmond projde prozřením reality války Garfield je v této chvíli také parádní, a zkrátka musíte fandit tomu, že si Desmond stojí za svými zásadami a svou vírou. "Please God, help me to get one more" by byla třešnička na dortu lacinosti a podbízení se oslabenému divákovi, díky konečným titulkům, kdy samotný Desmond Doss na záznamu z roku 2003 použije tato slova a popíše scény, které jsme viděli, jsem i já na chvíli ztratil jistotu v tom, jestli necítím stud při myšlence o lacinosti tohoto filmu. Naštěstí je zde hromada příkladů, která dokazuje jak moc naivní a podbízivý film je. Největší problém mám asi v podání Dosse jako takového jednoduchého pobožného chlapce z maloměstečka, což mi moc neladí k Dossovi v boji, při výcviku, nebo při postupu s manželkou. A pokud jde o scénu, tak zřejmě druhý útok na Hacksaw Ridge, kdy američané pobíjí japonce, ač (mimo náznaku v replice) vizuálně nevidím přesilu američanů oproti prvnímu útoku, v záběru jsem viděl umírat hromady japonců a jen jednoho američana pro erekční záběr padající hlavy mrtvého japonce a hned v závěsu američana. Je do očí bijící ta podstata zavděčit se masám, než ukázat realitu a vzdát tak poctu vojákům. Pro mě je tento film až příliš padesátkový, ale takové filmy se moc nevidí a nemám nic proti lidem, kteří pohádkovost upřednostní. Jsou důkazy, že to tak bohužel není, ale bylo by fajn, kdyby válka nebyla tak zlá a měla klišovité postavy, kteří vás jen malinko zlomí a pak se vám omluví že se ve vás spletli a doufají, že jim někdy budete moct odpustit, že na vás křičeli, nebo vám jednu vrazili, až vám rtík zčervenal. Tento film by byl pro mě úžasný, kdyby byl napsán temněji, Dosse by hrál někdo, jako Edgerton z Eagle Eddie. Během výcviku by Doss dostal víc zabrat jak od velících, tak svých bratrů ve zbrani, postavy byly konzistentní, až do momentu hrdinského činu, až tehdy by decentněji zapochybovali nad svým chováním, díky studu nad tím, jaké to byly svině k člověku který byl jiný, ale bezpochybný hrdina, Desmond by díky šikaně a přechovávání zásad, víry a důležitosti toho, že tam je, zkrátka důležitosti pro něj by byl o to silnější postavou a velmi důležitou postavou pro film obecně. Byl by to příběh víry, síly člověka, odvahy a překonání nespravedlnosti v tom nejsyrovějším podání. Dle mého neobjektivního dojmu založenému na pár vteřinách záběrů skutečného Desmonda Dosse si myslím, že nebyl obklopen pohádkovými postavami, zažil více strasti, než ukazuje film, nebyl tak snadno pochopen, byl mezi některými považován za blázna a i jeho hrdinský čin považován za šílenství, nevěřím, že ho v poklidu nechali modlit a čekali na něj před druhým útokem a nikdo ani necekl. Jak jsem psal Desmond Doss byl hrdina a myslím, že film neprokazuje spravedlnost tomu jak velký hrdina byl a raději ho snižuje krášlením. Vrhnu se na hledání materiálů o jeho životě, pokud dojdu k jinému závěru, než je můj opravud neobjektivní dojem založený prakticky na ničem, komentář upravím. Pokud ho neupravím do dvou týdnu, pak fuck this movie... Prozatím hodnotím 3* za vizuál filmu, za změnu tónu při prvním boji, za přiměřenou hudbu (kromě příšerné, která následuje po zmlácení Dosse vojáky) za Tessu Palmer, místy Rachel Griffith, místy Huga Weavinga, místy Andrew Garfielda, za Ghoula a rozhodně ne za přeceněného Vince Vaughna, tenhle film omamuje, pokud je tento film pro vás ekvivalent kvalitního filmového zážitku, koukněte na kvalitní asijská dramata, možná získáte lepší balanc. () (méně) (více)
Zatím asi nejdrsnější podání válečných zranění a atmosféry bojového pole - kulky, kouř, křik, krev... Zcela bez kompromisů. Reálná předloha tomu dá taky své body, takže celkově solidní podívaná. Jen první půlku filmu bych zkrátil.. Už jsem skoro myslel, že jsem si spletl sál. ()
Mel je fanatik, někdy mu fest jebe, ale nese v sobě něco jedinečného. Je to určitý cit, starosvětské pojetí spravedlnosti - morálky a hlavně TEN režijní styl. Režíruje tím nejlepším původním hollywoodským způsobem (v dobrém slova smyslu). Už jak je to jen snímáno, soustředné na emoční složku nebo hudební motiv... . Prostě víte, že to je ono (např. asociace na Schindlerův seznam). V dnešní postmoderní břečce, kde zlo je dobro a dobro zlo tohle působí jako zjevení. Žádné spekulování či uhýbání. Hacksaw Ridge má jasný směr a hlavně není směšný, což mě dost překvapilo. Gibson vám natočil starou dobrou Ameriku. Hrdost, čest, vlastenectví, smysl pro povinnost. Chápu, že tohle současnou doznívají levicovou (obamovskou) USA k smrti děsí, ale zdá se, že se začíná obracet vítr. Konzervativní Amerika vykopla víko od rakve a boj za původní hodnoty možná ještě není ztracen. Jinak útes (vstup do pekla) je brutální a skvěle natočený. /FILM ROKU 2016, 92%/ ()
Keď sa človek dostane cez rodinný a romantický úvod, čaká ho to pravé vojnové šialenstvo. Najskôr síce len "administratívne", ale neskôr priamo v boji. Tu si Gibson neberie vôbec servítky a porcuje to priamočiaro a kruto. Mlynček na mäso je asi dokonalý výraz pre to čo stvárnil. Možno mi tu trochu chýbal nejaký moment, ktorý by ešte viac podčiarkol vnútorný konflikt hlavného hrdinu, ale zase neviem nakoľko išiel Gibson po autenticite a koľko si toho vymyslel. Vojnový film ako sa patrí. Gibson je aj napriek náboženskému motívu opäť spať. 90% ()
"VĚTŠINA CHLAPŮ NEVĚŘÍ V TO, V CO VĚŘÍŠ TY. ALE VĚŘÍ V TO, JAK TOMU TY VĚŘÍŠ. TO, CO JSI TAM NAHOŘE UDĚLAL, BYL ZÁZRAK. ONI HO CHTĚJÍ TAKY." No ty krávo, nemám slov jak hlavně tu druhou "válečnou" půlku popsat. Sledoval jsem ten masakr se zatajeným dechem. Tak realisticky válečnou vřavu snad ani velký Spielberg nedokázal zobrazit. Jako bych byl přímo uprostřed toho všeho a kulky lítaly těsně kolem mé hlavy. A k tomu neskutečný opravdový příběh toho tak nejméně pravděpodobného válečného hrdiny, jaký jen může být. Vyzáblý chlapík, co z přesvědčení nevezme do ruky zbraň a neublížil by ani mouše, ale přesto odhodlaný svým způsobem sloužit své vlasti. To kdyby nebyla pravda, tak by to snad každý druhý tady zavrhnul jako totální scénáristickou zhovadilost. O to je ten film zajímavější a cennější, protože takové příběhy a taková poselství stojí za to udržovat při životě pro další a další generace. A na konci, když ti skuteční staří pánové na to peklo vzpomínali jsem byl opravdu dojatej.... ()
Reklama