Scénář:
Hideaki AnnoKamera:
Kósuke JamadaHudba:
Širó SagisuHrají:
Jutaka Takeno'uči, Hiroki Hasegawa, Satomi Išihara, Kengo Kóra, Ren Ósugi, Akira Emoto, Džun Kunimura, Kimiko Jo, Hairi Katagiri, Takumi Saitó, Kjúsaku Šimada (více)Obsahy(1)
V Tokijské zátoce je nalezen zcela opuštěný člun. Zatímco jej pobřežní hlídka prohledává, dojde k náhlé podvodní explozi, která způsobí rozsáhlý záchvat paniky. Zanedlouho na to se z moře vynoří podivné monstrum, které srovná se zemí část města a než proti němu stihne japonská armáda nějak zasáhnout, promění se a unikne zpátky do hlubin. Odborníci jsou bezradní a nemohou přijít na žádný způsob, jak si s tímto monstrem, které bylo pojmenováno Godzilla, poradit. Zatímco se vysoce postavení činitelé sáhodlouze radí ve snaze vymyslet způsob řešení náhle vzniklé krize, Godzilla se opětovně vynoří z moře, mnohem větší a nebezpečnější než předtím. Podaří se Japoncům přijít na to, jak zastavit toto záhadné a neuvěřitelně mocné monstrum dříve, než se do záležitosti vloží Američané a svrhnou na Tokio jadernou nálož? (Israha)
(více)Recenze (57)
.......moc kecov - málo Godzilly....toto japonské spracovanie mi vôbec nesadlo....na rok výroby 2016 som čakal podstatne viac od rodiska Godzilly.... ()
Japonsko mělo skončit s Godzillou ve Final Wars(2004). Po americké Godzille přišlo tohle. Nudné, akce nic moc - jako za starých časů bez ohledu na rok vzniku. Navíc tupé a zbytečné. Doufám v Godzillu od Edwardse - tohle nemohlo být myšleno vážně. ()
Super design Godzilly (ačkoliv je to celkem hit or miss), dokonalý soundtrack, Anno jako režisér (3.0+1.0 kdy?), tuna solidně zahraných postav, v rámci možností povedené a pohledné efekty. Po střízlivých očekávání, naprostá spokojenost. ()
60% ... Najnovšia Godzilla ma sklamala. Aj keď sa jej vizuál snažil ostať čo najvernejší jej pôvodnej podobe, tak zvyšok vizuálneho majstrovstva v tomto film bol takpovediac údesný. Film nevyvolal vo mne tie nevyhnutné pocity napätia a úžasu, ktoré som napríklad pri poslednej Godzille mal. Ide tu hlavne o dialógy, o súčasnú geopolitickú situáciu a jej vplyv na prípadné vysporiadanie sa s takýmto monštrom - čo nie je zlé, ale samo osve o to celý film neutiahne. ()
Godzira a jej vplyv na politicko - ekonomicke pomery a medzinarodne vztahy Japonska v 21. storoci. Toto by bol vystiznejsi nazov pre tuto vyslovene dizertacnu pracu o narocnosti riesenia situacie a komplexnosti rozhdovacich procesov v bezprecedentnej situacii zjavenia Godzilly na predmesti. Moj prvy zarez do japonskeho Godzira sveta nebol zly, ale predsa len toho politikarcenia tam uz bolo prilis. ()
Návrat do minulosti s dôrazom na to najhoršie. ()
Film som videl na premiére tu v Tokiu. S priateľmi sme sa po jeho skončení zhodli, že namiesto názvu Godzilla by sa to malo volať KaigishitzuZilla (Kaigishitsu = konferenčná miestnosť) - nebojím sa s istotou vyhlásiť, že 90% z celého filmu sa odohralo v kancelárii niekoho, alebo v kdejakých konferenčných miestnostiach. Hranie hercov skostnatené, scény boli viditeľne a citeľne sterilne naaranžované (notebooky v kancloch na stoloch otvorené v rovnakom uhle), silený humor zo strany jednej z hlavných postáv ženského pohlavia, ktorá nás, cudzincov v publiku, pobavila aj "skvelou" angličtinou. Hudba detto - počas scén v kanceláriách absentovala úplne, najvýraznejšie sa prejavovala v scénach so samotnou godzillou. Logické chyby a nekonečná hlúposť postáv a komparzu, či samotného scenára taktiež nepotešili (hint: postaviť všetky tanky do radov na jedno miesto presne tak, aby na čo najviac z nich mohla godzilla niečo šľahnúť a bez námahy ich čo najviac odrovnať). Jednoducho hrôza, ľutujem každý yen, ktorý som za lístok zaplatil. ()
Tohle je pro mě osobně po dlouhé době opravdový návrat ke kořenům a tématům, které jsem miloval na originálu (z roku 1954). Gojira zde není hrdina ani ochránce, nýbrž reinkarnací zla, které si na sebe přivolalo samo lidstvo a jeho design to pouze umocňuje - tentokrát opravdu nechutný mutant, který se přizpůsobuje okolnostem byl skvělý nápad a nakonec asi stěžejní důvod, proč se mi film tak líbil. ShinGoji je pěkně hnusnej zmetek a nemůžu se dočkat dalších filmů z tohoto temného restartu. Jako kontrast k LegendaryGoji to funguje skvěle - fanoušci Kaiju filmů všech druhů se mají v příštích letech na co těšit! ()
Japonci sa už pár krát pokúšali s Godzillou skoncovať, ale je to ako ich národný fet bez ktorého nakoniec nevydržia. No a tu sa po Americkom vzore pokúšajú o nový, realistický, až sucho dokumentárny spôsob vyprávania kde úplne absentuje nejaká civilná linka. Takže tam situáciu nezachraňujú žiadne deti a dobrotivý obetavý supermani či statočné ženy s odstávajúcimi ušami. Nie, emócie sú zamknuté v jadrovom kufríku a jediné čo po celý čas sledujeme sú hromady vládnych kravaťákov hodených do splachovaného záchoda menom Tokyo a zbory vypleštených vedcov skúmajúcich ako Godzilla/Gojira biologicky funguje. Čo sa samotného pána G ( vždy mám problém s tým že Godzilla je samec ) týka, tak ten je tu inovatívne pojatý ako továreň na evolúciu, ktorá vypochoduje z mora v podobe priblblej prasoryby a postupne morfuje do klasickej dinosauroidnej obludy, čo vyzerá ako digitálna animácia úspešne predstierajúca že je chlap v kostýme. Efekty sú celkovo, až na občasné výnimky, veľmi pekné a deštrukcia je deštruktívna, čím myslím že veci epicky vybuchujú, rúcajú sa a lietajú vzduchom. Osobne sa mi z filmu najviac páčila scéna kde Gojira po prvý krát naštartovala autogén a vyladila ho na rezanie budov. Finálne zmrazenie Godzilly pomocou zrážača krvi napumpovaného do papule bolo v tom všetkom snažení o realizmus najviac uletené smerom ku klasickým dielom série a zároveň si tak necháva doširoka otvorené dvere na pokračovanie. Shin Gojira je teda tak trochu podivný experiment, ktorý síce nepotrebujem vidieť znova, ale rozhodne mi prišiel dosť zaujímavý a napriek zástupom anonymných sušimanov ( a pár belochov čo sa objavia v dvoch či troch záberoch ) miesto klasických hrdinov dokonca ani nenudil. za mňa dobré. ()
Hodnocení je za přítelkyni, která, podobně jako její známí z Ameriky byla nadšená. Já raději trošku jiné věci. Za mě jen 4*. ()
Na Shin Godzillu jsem se podíval, protože jsem byl potěšen pojetím Godzilly: Minus One a doslechl jsem se, že zde je rovněž s netvorem pracováno poměrně promyšleně. Nejedná se o malovánky, které momentálně ztělesňuje americká Godzilla s Kongem, kteří stylově navazují na plyšová blbnutí ze sedmdesátek. Nedávný japonský přírůstek ve svém vážném a nacionálním pojetí navazoval na původní japonský film, který využíval monstrum jako prostředek k prozkoumávání válečného traumatu z druhé světové. Shin Godzilla se však odehrává v současnosti a v první třetině je satirou na přebyrokratizovanou politiku, která není schopna dostatečně rychle reagovat na kolos, který se svým tempem sune a boří jejich města. Zamrzí však, že to v tomto směru není dost propracované, aby to dostatečně bavilo nebo řízlo hlouběji. Point se učiní poměrně brzy a druhá půlka filmu je pak tradiční odkrytí informací, plán a úspěšná exekuce. První satirická třetina filmu, která je tematicky nejlepší, je ovšem tou nejslabší po stránce efektů: Godzilla během ní ještě nevypadá tak, jak ji známe. Vypadá jako nějakej zkryplenej anime mlok a jakmile zmutuje do své klasické podoby, tak je to podstatně koukatelnější, protože spolu s tím tvůrci odpustili čistě od digitálních efektů a začali pracovat s praktickými, což kvalitu efektů pozdvihlo. Ze začátku mají triky úroveň jak z PSPčka. Později to však vypadá už docela slušně, protože zdejší design monstra je možná tím nejzajímavějším a nejvíce hidious. Nelíbí se mi sice kompletně, protože mi svou figurou (tučný a dlouhý ocas a široký pas) připomíná nějakou nestabilní hračku, ale v detailech mě baví. Vzhledem k tomu, jak rychle Shin Godzilla mutuje, to vypadá, jakoby byla byla v konstantním stavu utrpení a to vše se projevuje na jejím znetvořeném vzezření. Zajímavý je finální záběr na konec jejího ocasu, do nějž jsou jakoby přiškvařeny konstry lidí, což by možná dávalo smysl vzhledem k jeho žahavému/atomovému konci, ale také to lze vnímat jako symbolickou manifestaci oné destrukce a způsobené bolesti. Co se schopností týká, líbí se mi, jak Shin Godzilla roztáhne spodní čelist, když vypouští ohromné množství plynu do ulic města, které pak zažehne svým ohnivým dechem, jenž se pak mění na atomový, který prořezává vše jakoby to bylo z másla. Tento laserový paprsek ovšem netryská jen z huby, nýbrž i z konce ocasu, jak už jsem zmínil, ale i z hřbetu, čehož ale takový fanouček nejsem. Vypadá to jako světelná show nějakého techna. Snad by bylo lepší, kdyby Shin Godzilla vybouchla, ty ostré horniny z jejího hřbetu se rozprskly do okolí jako fragmenty granátu a roztříštily vše v okolí. Mutace by ji pak zase dala do kupy a azahrnula do jejího těla části železobetonových konstrukcí a sutin domů. Když to ale vezmu kolem a kolem, tak se mi ten design líbí a umožnil mi o konceptu tohoto monstra přemýšlet zase trochu jinak. Nutno ovšem dodat, že výše jmenovaný, dosud nejnovější přírůstek japonské Godzilly (Minus One), je celkově (nejen) technicky zdařilejším a lepším filmem. Postavy Shin Godzilly jsou totiž plytké a diváka si nezískají, což je problém, protože valnou většinu času trávíme s nimi. () (méně) (více)
Japan sekec mazec.Nejdřív vypadá jako takovej obří mloček,ale pak jak krouhá ty výškové budovy....Se furt vyrovnávají s těma atomovkama,řekl bych. ()
Tohle! Bože! Kdo nezvládne reformaci, je debil. Totální stylovka, v atmosféře 50 let, ale smodernim haluzem. Nejlepší destrukce za dloooooouhou dobu biatch! ()
Na dnešní dobu extra chabé, nevypadlo to z nějaké mangy?? Japonsko děs se ocasu... to snad nemyslí vážně, a nebo jo? ()
Ta naprostá parodie na vládu v tomto filmu (Můžeme vypustit rakety? Můžete. Vypusťte rakety! Rozumím, sdělte jim, že můžou vypustit rakety. Team 1 vypusťte rakety!), to bylo něco úžasného. :D Ovšem jako celek Shin Godzilla vyvolává rozporuplné pocity. Chápu, že to někdo zamítne jako blbost a někdo to bude naopak opěvovat. Podle mě film jede už od začátku na celkem fajn vlně komedie/drama, což zde funguje dobře. Stejně tak jako vzhled samotné Godzilly, která ze začátku šokuje, později konečně dostane svůj ikonický vzhled i něco navíc. To vše pořád funguje. Ovšem co mi osobně nejvíc vadilo, bylo těch tisíc postav, neustálé přeskakování od vládních konferencí, ke hledání řešení, ke Godzille a zbytečná délka, která místy nudí. Jinak jsem se docela bavila, nejedná se o bůh ví co, ale také ne o úplnou blbost. Navíc, některé scény s Godzillou jsou jedny z nejlepších, které jsem s ní kdy viděla. ()
Já jsem vůl! Toto jsem si omylem sosnul místo Godzilly 2 z roku 2019 a dobře mi tak, měl jsem lépe číst. Toto je japonská úchylárna s triky na úrovni osmdesátých let. Kombinuje se tu papundeklová maketa s CGI, kterou generovali na čtyři osm šestce a výsledek je naprosto směšný - toporná maketa s šílenou animací, která má oči leklé ryby, nehýbá tlamou ani nemrká. Všechny dramatické scény Godzilly jsou podbarvené severokorejskou budovatelskou lidovkou nebo co to je! Sedí to tam asi stejně, jako kdyby akční scény v Terminátorovi podbarvovala Eva a Vašek. Potvora po třičtvrtěhodině "evoluje" do méně trapného monstra, nicméně celkové vyznění filmu je otřesné. Film jsem jenom proskipoval, protože dívat se na to v normální rychlosti fakt nejde. ()
Mě to bavilo! A bavilo mě to asi nejvíc ze všech dílů. film funguje jako satira nejen na Japonsko, ale obecně na celou současnou společnost. Velká škoda, že tu není víc akce, protože když už přijde, má parádní kameru i hudbu. Triky jsou sice takové... všeljaké, ale celé to funguje dobře. A ten střet armády s Godzillou po hodině filmu je vyloženě lahůdkový. ()
30% - komentář 20ti slovy: Godzilla srandovní a strašidelná zároveň, bohužel ale 90% filmu čumíte na japonské ministry jak kecají a řeší hovna. Takže dvojnásobná rychlost přehrávání nutná :D ()
Japonská papírová loutka a totálně pokurvený film. ()
Godzilla podle Lindholma aneb nejzajímavější/nejoriginálnější procedurálka o krizovém (ne)řízení. Teda až na to, že na rozdíl od Lindholma to nemá to podprahové napětí a je to satiricky laděné. No a právě díky tomu se nakonec přikláním k vysokému hodnocení. Jako někdo, kdo má s neadaptabilním molochem japonské byrokracie (a "komunikačními" aspekty tamní společnosti) své nemalé zkušenosti, prostě nedokážu neocenit skutečnost, že si jsou sami Japonci do toho (a nejen toho) ochotni a schopni pořádně s gustem rýpnout. Přitom stíhají tematicky obsáhnout nejen katastrofické trio Fukušima-zemětřesení-tsunami z března 2011, ale i otázku jaderného pustošení Japonska a la původní Godzilla a navíc i ten svůj nemálo rozporuplný zvláštní (bezpečnostní) vztah s USA. A tak snad jediné, co mi krapet kazilo dojem (teda krom té zvláštní poradkyně "večtyřicetichcibýtprezidentkouUSA" amerického prezidenta, jejíž angličtinu suverénně překoná i ta Arnoldova - říkám si, jestli to byl tvůrčí záměr, nebo jen nedokázali najít jazykově adekvátně vybavenou (sexy) herečku), bylo to stále jaksi "gumové" zpracování Godzilly, která připomíná v první suchozemské verzi papírového draka při čínském novoročním průvodu, v té finální pak občas sotva pohyblivého balónového maskota (aneb zdravím nafouknutého panáka z Krotitelů duchů). Nic proti praktickým efektům, ale ty nepohyblivé knoflíkové oči na dojmu živoucího tvora prostě dost ubírají... Na druhou stranu, ty destrukční scény jsou naprosto úžasně natočené (a ta noční tuplem). ()
Reklama