Bohéma
Režie:
Robert SedláčekScénář:
Tereza BrdečkováKamera:
Petr KoblovskýHudba:
Michal RatajHrají:
Michal Dlouhý, Vladimír Javorský, Jaroslav Plesl, Saša Rašilov nejml., Judit Pecháček, Michal Balcar, Ondřej Pavelka, Jan Hájek, David Novotný, Pavel Batěk, Petr Stach, Petr Jeništa, Gabriela Míčová (více)Obsahy(1)
Protiněmecké studentské manifestace v rámci výročí vzniku republiky byly nacistickou mocí krvavě potlačeny a student Jan Opletal a pekařský dělník Václav Sedláček zaplatili za svůj statečný protest životem. Více než tisícovka studentů skončila po německých raziích na vysokoškolských kolejích v koncentračním táboře. Jeden z nich, Martin Bouchal (J. Ployhar), si u Arnošta (M. Balcar) schoval fotoaparát, pro který se vrátí až po válce, plný upřímné nenávisti ke všem těm, kteří protektorát přežili v relativním klidu. Podle něj jsou to všechno kolaboranti. Zejména má spadeno na Vlastu Buriana (V. Javorský). Geniálního komika se válka zpočátku nijak zvlášť materiálně nedotýká. Stoly v jeho vile se štědře prohýbají jídlem a on je velkorysým hostitelem. V německých filmech hrát odmítl, ale Němci mu přesto prokazují přízeň. Znají ho z německých verzí jeho slavných českých filmů, které natočil v Berlíně ještě před nástupem Hitlera k moci, a je pro ně hvězdou. Dobře ale vědí, že v Burianově divadle jsou zaměstnáni mimo jiné také komunisti a Židé a nehodlají to nechat jen tak. Políčí na něj proto rafinovanou past, past na svědomí. (Česká televize)
(více)Recenze (46)
Mýdlová opera z protektorátu se stále více iritujícím soundtrackem a podivně labilní strukturou vyprávění. Zatímco úvodní vzpomínka na premiéru Kristiána, která má čistě ilustrační charakter a děj nikam neposunuje, je iniciována Žákovým vzpomínáním (co byste také dělali jiného, když máte okupanty pod oknem), většina ostatních návratů do minulosti již přímo nesouvisí s tím, jaké fotky si Žák a jeho dcera zrovna prohlížejí, mnohé nemají ani žádnou návaznost na Žákův život, čímž rámcové vyprávění pozbývá smyslu. Pořád ale věřím, že v některé z dalších epizod bude lépe opodstatněno a dojde ke hmatatelnějšímu prolnutí minulosti a „přítomnosti“ než prostřednictvím fotek, potažmo fotoaparátu. Způsob, jakým jsou na hlavní dějovou linii (Lili a Žák) napojovány osudy ostatních postav mi přijde poněkud nešťastný, přesněji neorganický. Burianova manželka přijíždí Lili oznámit, že se s ní chce Vlasta rozvést, což není dále nijak rozvedeno, Štěpánek se bez jakéhokoliv „build-upu“ schází s odnikud se zjevivším členem odboje, Žák náhodou navštíví natáčení Městečka na dlani zrovna v předvečer Hašlerova zatčení gestapem. A jako by dojem nespojitosti nebyl dost silný, dochází k necitlivým výpustkám dlouhých časových úseků, kdy je například Burianovi v jedné scéně nabídnuta práce pro rozhlas, která má být realizována o několik měsíců později, aby den D nastal prakticky vzápětí. Burianovo závěrečné dilema je s přehledem nejsilnější částí epizody, ale vyprávění k němu od začátku nesměřuje. Přichází – stejně jako další klíčové události – jako blesk z čistého nebe, což z Bohémy dělá fajn dokumentární kroniku, ale ne moc funkční dramatický útvar. Semknutosti a přehlednosti vyprávění nenapomáhá ani uvádění stále nových postav, u nichž je těžké odhadnout, objevují-li se jen, aby potěšily pamětníky (Adina Mandlová) nebo později sehrají v životě některého z hrdinů větší roli (Opluštil). Od dalšího sledování odrazuje také rozvláčné tempo, které trochu zrychlí až v posledních minutách během (záměrně?) nevkusné scény paralelního osídlování české ženy a českého prostoru (nebo co to mělo znamenat). Jsem v rozpacích a začínám se obávat, že dál to nebude o moc lepší. ()
40% — Už vím, v čem mám s tímto seriálem problém. Není mi totiž jasné, čím vlastně chce být. Jestli historickým filmem anebo nějakou uměleckou výpovědí, která si historii volně upravuje. Proti první variantě hovoří především to, že názvy některých filmů i jiné skutečnosti jsou vymyšlené a staly se jinak, než je ukázáno. Nevím proč, ve filmu Lída Baarová mi to nevadilo, tady mě to štve. Opět jsme si užili nahých zadků, tentokráte heterosexuálních. A co mě dostalo nejvíc, byla šílená vycpávka břicha u představitele Jana Drdy. ()
Ach jo. Tak i napodruhé to nevyšlo. Naopak, bylo to snad ještě horší. Po dějové stránce je tento díl docela dramatický. To co na Buriana přichystali Němci, je kruté a ďábelské. Nedá se to přece zfilmovat takhle suše, bez atmostféry. Hm, víme pane režisere? Bohéma je prostě odpad. Nemá absolutně žádnou atmostféru, překombinovaný děj. A o tom jak do toho paní scénáristka motá rok 1968 a fiktivní postavy s fiktivními událostmi, radši pomlčím. Má jenom geniálního Vlastu Buriana (počkat, on je to Javorský.) Velmi dobrý výkon. Jinak další katastrofa z produkce České televize. Nezbývá než si odškrnout další zklamání. P.S. Ještě si někdo stežuje na Lídu Bárovou? ()
První půlka tohohle dílu byla na zabití. Ukazuje se, že stavět na neexistující hlavní hrdince a vztahovým problémům (překvapivě????) není to nejlepší. Naštěstí se druhá půlka více soustředila na skutečné události a Vlastu Buriana. A konečně tu bylo ukázáno natáčení nějakého skutečného filmu. Ale první půlka byla hrozná. ()
Problém stejný. Herecky působivé momenty a morální dilemata zašlapaná úmornou hudbou a nefunkční dramaturgií, která se motiv kolaborace a národní pohromy snaží zesílit spojením s rokem 1968, kde ale seriál působí ještě strnuleji. Burian v Rozhlase = jeden z Javorského nejlepších momentů. Vedle toho ale spousta balastu. Prostřihávání soulože a rasového projevu na konci těžkopádný režijní fail. ()
Galerie (22)
Zajímavosti (1)
- Film, který natáčí Zdeněk Štěpánek (Michal Dlouhý) v roli lékaře, je Její hřích (1939). (sator)
Reklama