Režie:
Claude ChabrolKamera:
Renato BertaHudba:
Matthieu ChabrolHrají:
Isabelle Huppert, Jacques Dutronc, Anna Mouglalis, Brigitte Catillon, Michel Robin, Dorotea Brandin, Mathieu Simonet, Lydia Andrei, Véronique Alain (více)Obsahy(1)
Lausanne, Švýcarsko. Slavný pianista Andre Polonski se znovu žení. Klidná, ale nevyzpytatelná Mika, zdědila po svém otci továrnu na čokoládu. Dělá jí podezřele velkou radost, když tento sladký nápoj každý ráno připravuje pro manžela i jeho syna Guillauma, o kterém se šušká, že byl v porodnici zaměněn s jiným dítětem. Jednoho dne ale jejich práh překročí mladá talentovaná pianistka Jeanne... (Levné knihy)
(více)Videa (1)
Recenze (26)
Ač je to k nevíře, můj první Chabrol (doma mám ještě DVD Masky). A bude zvažováno, že i poslední, protože tahle laciná televizní fraška připomínající německé slátaniny vysílané našimi komerčními stanicemi budí hrůzu. Nikoliv však dramatickým příběhem neznámé rohypnolové uspavačky, jako svou mistrností nechat uplynout hodinu filmu, o které můžete říct, že se v ní nic nestalo. Těžkopádná nuda, jejíž korunovaci dokonává příšerný dabing ČT (kolegové tu již ve svých komentářích vzpomínali). Takhle mi připadá, že snad musel být film špatně přeložen (Anno Karenino!), protože logika některých dialogů propadá (viz. "dones si na kávu šálek, protože úplně stejný čistý (do kterého měla být servírována čokoláda) tu přeci na stole stojí") či ("Co děláš?" ‚Sbírám šneky‘ "Na co?" ‚Na jídlo‘ "Teď je jejich sezona"). Brrr. ()
Isabelle Huppert skutečně s přehledem zvládá ztvárnit v jakémkoli smyslu narušenou osobnost. Člověk by se jí někdy až skoro bál. Musím někde sehnat film, v němž bude také někdy hodná a milující. Snad se mi to povede. Vypadá to, že je předurčena k typu postav s poněkud odlišným charakterem. Přestože mě však opět velmi okouzlila, nemohu dát "čokoládě" plné hodnocení. V tomto filmu jsem postrádala trochu více emocí: projev strachu, zlosti, opovržení. Jestliže Mika byl svým způsobem člověk, který většinu svých skutečných emocí skrýval a jiné pouze hrál, ostatní by na tom podle mě měli být odlišně. Právem by se mohli bát, zlobit, nějak reagovat. Ve většině situací bych si představovala jiné reakce okolí na chování této ústřední postavy. Každopádně poděkujte za svou čokoládu, Mika si totiž moc přeje, aby všichni kolem ní byli šťastní. ()
Můj osmý film Clauda Chabrola a první, který jsem viděl v českém znění - to je jeho jedinou chybičkou (viz komentář igiho B.). Tradičně mistrné mysteriozní dílo, se zvláštním tajemstvím, netypickými mladými hrdiny pomalu rozplétajícími nitky děsivé záhady a zvláště zcela strhující Isabelle Huppert, která svoji chabrolovskou sofistikovaně zlou postavu zahrála s bezpříkladnou elegancí a noblesou. ()
Claude Chabrol zůstává i v ČOKOLÁDĚ věren svému klasickému tématu, odhalování zla a neladu pod zdánlivě bezkonfliktní a poměrně odolnou povrchovou škraboškou. Věrna sobě samé zůstává i jeho dvorní herečka Huppertová, která svou rozpolcenou ženu manažerku i adoptivní matku jako tradičně hraje s velkým nadhledem, viditelnou chutí a standardní suverenitou. Přesvědčuje i příběh soustředěný do dvou os: mladé klavíristky, okouzlené dílem vynikajícího klavírního virtuoza, a vlastního houslistova života, jemuž dominuje stále mladá a pohledná novomanželka středních let, působicí zdánlivě jako středobod domnělého harmonického rodinného soužití. Tam, kde policie kapitulovala, nastupuje v nové generaci neopotřebovaný dívčí pohled a nesnímatelná rouška krok za krokem otevírá skutečnou osobnost mravně a patrně i psychicky narušené ženy, která svým způsobem svou rodinu - byť nedospěle - miluje. Rohypnolové mezníky jsou krutým vystřízlivěním zejména pro jejího adoptivního syna i manžela; v poslední fázi divadelní hry nastupují obnažené vnitřky všech a věci, o kterých se obvykle nemluví, vyplouvají na povrch ve své sevřené žánrové i věcné podobě. Toto dílo lze považovat zralý plod obou zmiňovaných stále předních tvůrců francouzské i světové kinematografie. ()
Asi dvacet minut jsem se těšila, že Isabelle hraje konečně normální srdečnou ženskou, která projevuje normální emoce. Omyl! Máme tu v pořadí další citově narušenou, leč vždy elegantně oblečenou. Navenek sice není chladná a odtažitá, ale co se odehrává uvnitř? Psychodrama okořeněné klavírními kousky pro fajnšmekry. ()
Galerie (26)
Zajímavosti (1)
- Dům, kde se téměř celý film natáčel, byl v době natáčení majetkem Davida Bowieho. Ten se jej zrovna snažil prodat. (Hal_Moore)
Reklama