Režie:
Brian BaughKamera:
John MatysiakHudba:
Timothy WilliamsHrají:
Masey McLain, Ben Davies, Cameron McKendry, Terri Minton, Jennifer O'Neill, Nancy Stafford, Anna Grace Stewart, John Newberg, Ashlyn Moore, Lauren Crawford (více)Obsahy(1)
20. apríl 1999 a deň, ktorý navždy zmení Spojené štáty americké. Pravdivý príbeh založený na denníku 17ročnej Rachel Joy Scottovej (Masey McLain), dievčaťa zo silne kresťanskej rodiny a zároveň prvej obete strelcov pri masakri na strednej škole Columbine. Zápisky z denníka sledujú jej dospievajúci život a deň po dni smerujú k jednej z najtragickejších udalostí v modernej americkej histórii. (GTS_PUNK)
(více)Videa (2)
Recenze (18)
Obsahuje spoilery. Na jednu stranu docela solidní teen drama, které vykresluje příběh silně věřící Rachel. Asi za to půjdu za Crowleym do pekla, ale pro tyhle mírně naivní věřící dívčiny mám prostě slabost a nutno podotknout, že na laskavý úsměv Masey McLain se opravdu dobře dívá. Jenže pak je tu ta druhá část, kterou prostě tvůrci filmu nezvládli. Film totiž evidentně točili křesťanští filmaři a často jde film opravdu hodně daleko přes čáru. A i když jsou slova filmové Rachel velmi ušlechtilá a dokáží přimět k zamyšlení, křesťanská agitka opravdu z toho číší na všechny strany a po čase začnou všechny ty teatrální řeči o Ježíšovi a odpuštění působit stereotypně a otravně. Občas tomu chybí větší odstup, který by byl jedině ku prospěchu věci. Kdo tedy čeká detailní a věrohodnou rekonstrukci událostí o střelbě na Columbine, bude nejspíše zklamán. Tohle je opravdu spíše více o příběhu jednotlivce, o vlivu víry a o tom, že stačí okamžik, aby tragédie převrátila na ruby život mnoha lidí. ()
Knižní podoba, napsaná mámou hlavní hrdinky se jmenuje "Řekla ano - Mučednice v džínách". Ovšem kniha popisuje hodně jinou dívku, takže se dá říci, že se scénárista pouze inspiroval událostí, která se skutečně stala a tím, jak na to zareagovala hlavní hrdinka. Osobně si více cením filmu, protože může více oslovit mladé křesťany než skutečná Ráchel. ()
Mám rád kresťanské filmy. Rád počúvam argumenty za a proti niečomu. Lenže tento film stojí a padá na emóciách. Teraz nehovorím o emóciách týkajúcich sa Columbine, ale o Racheliných osobných emóciách a skutkoch. Tie buď diváka zasiahnu alebo nie. Film sa mi zdal trochu prehnaný a mnohé vedľajšie postavy boli afektované. To, čo Rachel robila, bolo krásne, ale len málo ľudí to chce robiť a ešte menej to dokáže. Súcit v kresťanskom slova zmysle, je obetou pre druhých a na to najprv musíte byť vysporiadaní sami so sebou. To je ťažká, neraz celoživotná vec. ()
Myslím si, že je málo filmov, o ktorých môžem povedať, že sa dotknú človeka na správnom mieste. "I´m Not Ashamed" by som určite do tejto kategórie zaradil a je to pre mňa film, ktorý skutočne vo mne vyvolal veľké množstvo pocitov. A možno práve ten fakt, že vieme, čo sa nakoniec stane robí všetko ešte silnejšie. Pretože Rachel je skutočne pre mňa osobnosť. A je málo ľudí, ktorí by pôsobili ako takéto osobnosti. V tomto komentári sa vyjadrím ale len k filmu ako takému a k osobnosti Rachel. A musím povedať, že to funguje veľmi dobre. A keď na konci jej spolužiaci nosia kvety na jej auto, cítite každý jeden ten moment. Pretože nie vždy musíme mať pocit, že všetko dopadlo tak, ako sme si predstavovali, aby sme sa mohli ľudského srdca dotknúť. Vezmime si len ako príklad film Pay It Forward. Na konci vidíme, že jeden nápad skutočne zasiahol ľudí viac, než samotný autor myslel. Tu je to ale urobené úplne inak a musím povedať, že to funguje. Rachel je pre mňa veľmi uveriteľná a priam cítim z nej tú osobnosť a verím, že keby som ju poznal, tak by som určite prežíval to, čo všetci po jej smrti vo filme. Pretože niekedy skutočne stačí málo na to, aby sme urobili zmenu. Je toho oveľa viac, čo by som chcel o tomto filme povedať, no myslím si, že venujem mu väčší priestor vo svojom denníčku a spracujem tam detailnejšie vysvetlenie mojich pocitov. Najmä preto, že sú určité osobné veci, ktoré sa k tomu viažu a nepotrebujem to riešiť tu. Nie je to ani prehnane kresťanské, že by to niekoho iritovalo a má to skutočne dobré srdce. Ja si myslím, že je to film, ktorý by som odporúčil si pozrieť. Hodnotenie: A ()
Streľba na americkej strednej škole Columbine 20. apríla 1999 je bezpochyby jednou z udalostí, ktorá šokovala nielen Spojené štáty americké, ale v tom čase aj celý svet. Nepredstaviteľný krvilačný akt uskutočnený dvoma študentami - Ericom Harrisom a Dylanom Kleboldom. Z pomedzi trinástich obetí, ktoré zahynuli guľkou zo zbraní týchto dvoch strelcov, bola tou nešťastnou prvou Rachel Scottová (Masey McLain). A práve o nej je tento film. Formou zápiskov v denníku máme možnosť sledovať dianie v jej živote od augusta 1998 až do osudného dňa v apríli nasledujúceho roka. Napriek všetkým problémom, ktoré mala, dokázala vždy pomáhať iným a aj vďaka svojej silnej viere v Boha, sa snažila ľudí naviesť na tú správnu cestu. A jej viera ju neopustila ani v tej najťažšej chvíli. Poďme to všetko zhodnotiť postupne. Samotný námet natočiť film, v ktorom sa hovorí o Columbine a používajú sa skutočné mená zainteresovaných ľudí, oceňujem. Aj keď je filmov na tému "school shootings" viacero, v žiadnom z nich som sa nestretol s priamym použitím mien a názvov z 20. apríla 1999, aj keď je jasné odkiaľ všetky tieto filmy brali smutnú inšpiráciu. Dejová línia vychádzajúca zo základu reálnych zápiskov z denníka Rachel Scottovej je takisto niečo, čo sa mi svojim spôsobom páčilo. Svojim spôsobom preto, lebo nie som kresťan, takže by sa mohlo zdať, že mi prehnané spomínanie Boha, Ježiša a kresťanstva bude prekážať, ale sám som sa pristihol pri tom, že tomu tak vôbec nebolo. Niektoré interpretované zápisky boli dokonca veľmi zaujímavé a prinútili ma sa hlbšie zamyslieť, čo je vec, ktorú si na filmoch veľmi cením. V deji však nájdeme aj niekoľko nezrovnalostí a momentov týkajúcich sa najmä Harrisa s Kleboldom, ktoré nie sú tak úplne pravdivé. Napríklad jednou z faktických chýb je tá, že bomby, ktoré nainštalovali v školskej jedálni, nepriniesli v čase, keď v nej nikto nebol, ale za "plnej prevádzky" ako to možno vidieť aj na záberoch z bezpečnostnej kamery. Tvorcom filmu však možno tieto menšie či väčšie nezrovnalosti so zavretými očami prepáčiť. Predsa len hlavná podstata celého filmu tkvie v niečom inom. Herecky sa na to takisto dalo pozerať, Masey McLain je veľmi sympatická a vidno, že sa do role Rachel naplno vžila. A to možno povedať aj o ostatných hercoch a ich výkonoch. Samozrejme, že sa nejedná o vždy dokonalé výkony a sem-tam vidno aj slabšiu chvíľku. I'm Not Ashamed je možno kresťanským filmom, ale do takej miery, že to nemôže nikomu prekážať. Vyslovené myšlienky z denníka Rachel Scottovej v sebe nesú skutočný odkaz a naozaj sa dotkli miliónov ľudí po celom svete. Je to zachytenie tragédie na Columbine z iného pohľadu, ktorý je možno verejnosti menej známy. Možno aj to je jeden z dôvodov, prečo dať tomuto filmu šancu. Môžem povedať, že v ňom určite neuvidíte žiadne známe herecké tváre, Oscarové výkony a ani zobrazenie masakry. Môžem ale povedať, že sa divácky jedná o pomerne silnú drámu, ktorá možno spustí aj vaše slzné kanáliky. ()
Galerie (4)
Zajímavosti (11)
- V októbri 2015 bola odstránená oficiálna upútavka na film, ktorú na YouTube nahral Pure Flix, a kanál Pure Flix bol pozastavený. V dôsledku toho producenti filmu obvinili YouTube z protikresťanskej zaujatosti a tvrdili, že im nebolo „poskytnuté žiadne jasné vysvetlenie alebo zdôvodnenie“ toho, prečo bol trailer odstránený, hoci špekulovali, že kvôli petícii Change.org, ktorá tvrdí, že film oslavuje streľbu. YouTube uviedol, že trailer označila komunita hromadne a že niekedy dôjde k takýmto vymazaniam kvôli hromadnému nahláseniu, hoci aj neprávom. (Arsenal83)
- Film bol kritizovaný za to, že naznačoval, že vrahovia boli ovplyvnení vo svojich činoch, pretože škola učila evolúciu namiesto teórie stvorenia. (Arsenal83)
- Postava Seana vychádza z Brooksa Browna. Scéna, kde on a Rachel (Masey McLain) diskutujú o náboženstve v Smoker's Pit, je založená na spomienke z jeho knihy „No Easy Answers“. Hoci bol Brown neveriaci, začal Rachel obdivovať. (Arsenal83)
Reklama