Režie:
Mia Hansen-LøveScénář:
Mia Hansen-LøveKamera:
Denis LenoirHrají:
Isabelle Huppert, André Marcon, Edith Scob, Roman Kolinka, Sarah Le Picard, Solal Forte, Marion Ploquin, Nicolas Sarkozy (a.z.), Grégoire Montana (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Nathalie je učitelkou filozofie na pařížské střední škole. Práci miluje a obzvláště ráda sdílí se svými žáky požitek z přemýšlení. Svůj čas dělí mezi svého manžela, dvě děti, bývalé studenty a velmi majetnickou matku. Jednoho dne ji dlouholetý životní partner oznámí, že ji opouští kvůli jiné ženě. Nathalii nezbývá, než se vypořádat s dosud nepoznanou samotou... i nově nabytou svobodou. (Film Europe)
(více)Videa (3)
Recenze (23)
Film je velmi silný ve své autentičnosti. Nikde netlačí na pilu a to je v dnešním světě osvěžující. Filmem se prolíná paralelní příběh kočky, kterou nikdo nechce, ale když o ní příjde, má pocit ztráty. bavilo mě to každou minutou víc a víc. Isabelle je úžasná a v každé roli jí věřím ať hraje vražedkyni či profesorku. ()
Ne úplně snadno stravitelný snímek plný filozofických myšlenek a hledání životní cesty a spokojenosti. Film tak trochu nikde nezačíná a nikde nekončí, ale vedle vitality životem zkoušené hlavní postavy mě zaujal třeba i humornými scénkami pro odlehčení nebo krásnými pohledy na francouzské Alpy či Bretaň se slušivým hudebním doprovodem. Isabelle Huppert tato role skvěle padla, přestože je starší než filmová postava. Festival francouzského filmu, Lucerna. ()
Dost slaby film. Privela zbytocnych dialogov, citatov, filozofie. Miestami som sa v kine nudila. Film vo mne nevyvolal nijake emocie, s postavou som neprezivala jej problemy. Z kina som odchadzala trosku sklamana. Kladne hodnotim len pekne prostredie, hudbu a za najlepsi moment filmu povazujem zaber na novorodeniatko, bolo krasne. Film ako taky nema pre mna ani nejaku hlboku myslienku a ten vztah profesorky a byvaleho ziaka bol velmi zvlastny. Hlavna postava mi ani nebola az taka sympaticka...Dve ale take slabsie hviezdicky. ()
Stříbrný Medvěd za režii? No nevím, je to celé hodně křečovité, neživotné, podivně sestříhané, nepomůže ani klišovitý Schubert uprostřed filmu, jehož klavírní písně jsem slyšel už v x filmech od režisérek. Velmi opatrně to nakousává zajímavé témata, ale stejně se to přesto věnuje mnohem více "postavě" tlusté, staré kočky, než mnohému nabízenému. Jinak má stačit, když se občas objeví na děj násilně naroubované jméno Adorna, Horkheimera nebo Rousseaua a že v pozadí každého druhého záběru je narvaná knihovna - tolik asi k osobitosti a domnělé intelektuálnosti mistryně jalových filmů Hansen-Love. Na poroty světových festivalů jalovost a bezvýraznost ale asi bohužel stačí. Spíše horší tři hvězdy. ()
Isabelle Huppert prokazuje, jak moc dobrou je herečkou a na ní stojí snímek o tom, jak se vyrovnává s osudem žena, která měla všechno, jak se jí líbilo, ale najednou přišla radikální změna, a ona se musela přizpůsobit, nebo zlomit. Nemůžu si pomoct, ale Isabelle Huppert tak vyniká, že to ostatní je pro mě spíš průměrné. ()
Reklama