Režie:
Christian DuguayKamera:
Christophe GraillotHudba:
Armand AmarHrají:
Dorian Le Clech, Batyste Fleurial, Patrick Bruel, Elsa Zylberstein, Bernard Campan, Kev Adams, Christian Clavier, César Domboy, Ilian Bergala, Lucas Prisor (více)Obsahy(1)
Bratři Maurice a Joseph jsou kluci, kterým žádná lumpárna není cizí, a protože bydlí v Paříži, mají příležitostí pro svá klukovská dobrodružství více než dost. Tím spíše, když je jednomu deset a druhému dvanáct let. Bohužel jim do dětských her a radostí zasáhne tvrdý osud. Jednoho dne jim totiž maminka musí na kabáty přišít žluté hvězdy. Francie je okupována německou armádou a nacistická správa přitvrzuje. Židům v Paříži už jde o život, a tak tatínek rozhodne, že kluci musí uprchnout do dosud neokupované zóny na jihu Francie, kde se snad všichni zase setkají. A protože Maurice a Joseph musejí z ohroženého domova odejít okamžitě a pokud možno nenápadně, nemají žádné cestovní doklady, vezmou si jen minimum peněz a jídla. Před sebou mají dlouhou cestu nočním vlakem, bezohledné německé hlídky, nebezpečný přechod přes demarkační čáru a cestu přes vysokohorské hřebeny. Jediné, na co se mohou spolehnout, jsou vlastní síly, bystrost, statečnost a instinkt. Netuší, že potrvá ještě tři roky, než válka skončí. Malí hrdinové si naštěstí při tom všem dokáží v sobě uchovat dětství i najít čas na malá klukovská dobrodružství. (Cinemart)
(více)Recenze (161)
Filmov so židovkou tématikou počas WW2 je už ako húb po daždi, a tak už je konkurencia v tejto téme naozaj obrovská. Subjektívne mi niektoré filmy prídu trochu moc tendenčné, ale väčšina z nich pôsobia naozaj silne a relatívne realisticky. Čo sa týka Un sac de billes, tak tu treba uznať nespornú kvalitu a ten príbeh ma v mnohých ohľadoch chytil za srdce. Útek dvoch bratov do neznáma (za demarkačnú líniu), ktoré malo znamenať bezpečie napokon prinieslo ďalšie a ďalšie nástrahy. V podstate mali šťastie v nešťastí, lebo počas svojho putovania narazili na tých správnych ľudí. Bol to príbeh strachu, ale predovšetkým nádeje, ktorá držala oboch chlapcov nad vodou. Takže celkovo chválim. Josephove gesto na konci ma úprimne dojalo - myslím to, keď ľudia vyšli do ulíc oslavovať slobodu a prišla okamžitá pomsta namierená proti kolaborantom, vrátane tých, ktorí poskytli Josephovi na pár mesiacov domov. ()
vojnové udalosti a najmä prenasledovanie židov vo francúzsku videné a vyrozprávané očami mladšieho z bratov - hlavné postavy tohoto filmu. Detské - chlapčenské samopašenie vystriedali hrôzu a strach vzbudzujúpce osobné zážitky, čo viedlo k akejsi predčasnej vyspelosti až dospelosti chlapcov v ich reči, konaní i myšlienkových pochodov. Smutný dramatický príbeh. ()
Subjektivně mi to připadalo, jako by to mělo tři hodiny, ale na druhou stranu to byl pěkný příběh, který sice není kdovíjak originální (Běž, chlapče, běž), ale zato má výpovědní hodnotu i po pět a sedmdesáti letech má co říct, což se o spoustě filmů vůbec povědět nedá. 70% ()
Další velmi silný a zároveň trošku více sympatický snímek dotýkající se téma holocaustu. Tentokrát se zabývá francouzskými židy a jejich bojem o přežití v okupované Francii. Trošku lidštější a sympatičtější než příběhově podobný Odsun, který je ovšem daleko větší depka a tlačí také daleko více na pilu. Během několika let sledujeme boj jedné rozdělené rodiny o život pohledem dvou mladých kluků, kteří museli hodně rychle dospět. V poměrně krátké stopáži je obsaženo téměř vše, od začátku války až po její konec a vypořadávání se s kolaboranty po konci války. Povedený snímek. ()
Možná je to jen tím, že jsem filmů s podobnou tématikou viděl už tolik, ale nějak už mě přestávají dojímat. Uznávám, že tento film je dobře natočený, ale místy tu na mě působil skoro až naivně. O to zvláštnější mi připadá, že je natočen podle skutečných událostí. Hlavní postavy filmu se dostávají každých pár minut do smrtelného nebezpečí a pokaždé se z něj dostanou nějakou náhodou, jednou nepravděpodobnější než druhou. To mi vadí i proto, že holokaust nebo válka jsou tu zobrazeny až na pár výjimek jako něco, čemu nebylo tak těžké se vyhnout. Možná to přeháním, ale tento film na mě tak po většinu svojí stopáže opravdu působil. ()
Válečná léta, zaznamenaná pohledem židovského chlapce, který díky okolnostem předčasně dospěl ... v mnoha ohledech. Přesto jeho oči neztratily stříbřitý odlesk dětství, které má neuvěřitelnou schopnost regenerace. Pokaždé dokáže vstát, vydat se na další dobrodružnou cestu, přizpůsobit se složitým a nepřátelským podmínkám ve složitém a nepřátelském světě - a dívat se do budoucnosti s nadějí a optimismem. Možná i proto, že mu vrtkavá štěstěna poslala naproti pár dobrých a statečných lidí ... že ve správnou chvíli odehnala mraky z jasné tváře Slunce ... že stála při něm i ve chvílích, kdy se chtěl vzdát ... 4,5* ... P.S.: Příběh vychází z autobiografické knížky Josepha Joffa. ()
Mohokrát viděné v jiných variacích... ()
Až dokonce mírumilovný válečný film bez hrdinské zápletky, bez množství akčních sekvencí a věčně vypjaté hudby. Za to ale dojemný příběh o odvaze a naději udržet rodinu stále pohromadě či alespoň v kontaktu na pozadí těch nejohavnějších událostí novodobých dějin. Francouzštinu jako jazyk vyloženě nemusím, ale za to tenhle povedený neunavující snímek rozhodně vinit nemůžu. ()
Film je to opravdu pěkný,emocionální, dojemný v některých momentech spíš dobrodružný než válečný. Na druhou stranu jsou některé scény zbytečně naivní. To by mi však ani tak moc nevadilo, ale poslední dobou už příliš neslyším na neustálé omílání Židovského utrpení za války. Když vezmu v potaz, že Slovanů padlo za druhé světové války pětinásobně víc než židů, vypadá to, že západní svět účelově opomíjí fakt, že zdaleka největší ztráty na životech utrpělo právě Slovanské obyvatelstvo. Tyto informace však v současnosti není zrovna populární ani politicky korektní si nějak zvlášť připomínat či s nimi dokonce seznamovat mladší generace. Konstatováním tohoto faktu samozřejmě nechci nikterak snižovat špatnost židovského holokaustu, jen mi to už připadá jako hodně ohraná písnička a tudíž i veliký nepoměr v počtu natočených filmů s touto tématikou. ()
Když jdeš, nesmíš se otáčet, jinak si nabiješ.... Mám obecně moc rád filmy podle skutečných událostí, mj. i proto, že když je v nich člověk svědkem těžko uvěřitelných náhod, může si být skoro jistý, že to není žádná chyba ve scénáři. V příběhu židovským chlapců Maurice a Josepha, kteří doslova bojují o přežití, není o náhody a šťastná vyústění vypjatých situací nouze. Už ve vlaku z Paříže je před Němci zachrání jeden katolický kněz. Jiný kněz (biskup) zase dokáže nakonec přesvědčit nedůvěřivého nacistického velitele, že křestní listy, které mají dokázat že chlapci nejsou židé, jsou skutečně pravé. Kluci mají též štěstí, že při přechodu do dosud neokupované zóny na jihu Francie narazí na skutečně poctivého převaděče. Pomůže i doktor, který vydá potvrzení, že obřízka Josepha byla provedena ze zdravotních a nikoliv náboženských důvodů a následně mu zachrání život podáním silných léků. Zkrátka o setkání s dobrými lidmi není v tomto příběhu nouze a příběh nakonec skončí v zásadě dobře. I když čistý happyend v americkém stylu se nekoná. A to je asi dobře, protože by to už vážně bylo na úkor uvěřitelnosti. Ohromně silná pro mě byla scéna, ve které mladší z kluků Joseph prokáže, že i on sám je dobrý člověk, když po osvobození zachrání před lynčem francouzského kolaboranta, který aniž to tušil (protože sám byl antisemita), mu v závěrečných měsících války pomohl přežít. "Jsem Žid, jsem Žid," křičí ze všech sil Joseph, a prožívá přitom úžasný pocit úlevy, při němž se konečně po letech skrývání může přiznat ke své skutečné identitě. ()
Útrpné drama o tom, že pokud jste Žid, tak musíte mít ocelové nohy, aby jste mohli utíkat po Evropě. Konkrétně v tomto případě musíte z Paříže do Nice a zpět. Film stojí a padá na dvou bratrech, kteří od tatínka dostali za úkol provětrat své trekové boty. A vzít si k tomu samozřejmě pytlík duhovek. A jediné, co za celou cestu vydrželo, byly právě duhovky. 75% ()
Krásný a smutný příběh o dvou prchajících židovských bratrech z nacisty okupované Paříže. Ve filmu je dojemně zobrazena bratrská láska, odvaha a utrpení. Možná to bude na někoho působit přehnaně a melodramaticky, ale k těmto filmům spousta emocí patří a oba dětští hrdinové si svými výkony diváka bez problémů podmaní. Jen dodám, že jde rovněž o životopisný film. ()
Ne. Žiadne pozitívum, len spusta negatív a jedna nezodpovedaná otázka. Hral tam Vašut alebo ni? 1 z 5 ()
Film "Z Paříže do Paříže" je nenápadným filmem s dějem zasazeným do II. světové války a zabývá se konečnou rasovou otázkou z trošku jiné strany, než jsme zvyklí.. Hlavní postavy jsou dva kluci-bratři, které spíše než politické dění zajímají samozřejmě klukoviny.. Příběh zachycuje pozvolné rozpínání fašištů, odstřižení Židů od společnosti (hvězda, oddělená výuka, rasově rozdělené obchody a služby aj.), útěk za hranice, skrývání až na samotný konec války.. Jde spíše o ukázku chlapectví a bratrského pouta v době "temna" než o krvavé záběry a krutost koncentračních táborů.. Děj se odehrává především ve Francii a Itálii.. Bylo to fajn, avšak znám na podobné téma silnější filmy, z tohohle mi moc husí kůže nenaskočilo.. ()
75% ... Francúzska 6-členná židovská rodina, ktorá je nútená rozísť sa a odísť vo dvojiciach z Paríža pred vojnou. No tá ich prenasleduje všade, kde sa ocitnú. Príbeh sa zameriava na cestu dvoch najmladších z rodiny. Všetci dúfajú, že sa raz opäť stretnú všetci v Paríži. Asi nikdy ma neprestanú baviť filmy z WWII, pretože pripomínajú temnú éru Európy a aj to, akých zverstiev sú ľudia schopní dopustiť sa. ()
Jsou válečné filmy a válečné filmy...V jedné kategorii oceníte, že se co nejvíce střílí a akce střídá akci. V té druhé kategorii naopak oceníte to, jak melancholicky působí na diváka, ale i na postavy ve filmu. A tohle je ten druhý případ. Za celý film nevidíme větší válečnou akci, ale vůbec to nevadí. Vidíme válku skrze oči dvou sympatických dětských postav, a jejich vnímání je tak přizpůsoben i celý příběh a to, co se děje v samotném filmu. Téma židovství a holokaustu není pochopitelně nic nového, ale pokud se podaří uchopit takto, tak jsem všemi pro. Atmosféru války vidíme v každém záběru, ale zároveň nikdy nepadáme do většího patosu. Je mnohdy až k neuvěření, co vše bez větší fyzické ujmy hlavní protagonisté prožili. Od plného hodnocení pak odradí jen to, že ačkoliv celý film nabízí velmi líbivý a uceleně fungující příběh, tak mu chybí nějaká opravdu strhující scéna, která by se navždy vryla pod kůži. ()
Veľmi poctivo a pútavo vyrozprávaný vojnový príbeh dvoch chlapcov. Napriek tomu, ako je príbeh ťažký, je film príjemný a aj tragické udalosti sú očami detí trochu iné, jednoducho v tomto veku sa musia veci vidieť ináč, čo sa filmu podarilo sprostredkovať. –––– Radšej dostať pár faciek, než prísť o život, lebo sa ich bojíš. ()
Jedná se o remake první adaptace románové předlohy https://www.csfd.cz/film/69990-un-sac-de-billes/diskuze/ - Un sac de billes ()
Ani sám nevím, jestli je mi milejší tahle prosluněná verze dětského roadmovie, se zpočátku pouze tušeným nebezpečím, klukovskými alotrii a až prázdninovým přímořským feelingem, nebo bych dal radši přednost něčemu temnějšímu, drastičtějšímu a více Schindlerovoseznamově bezvýchodnějšímu. Kluci hrají skvěle a typická francouzská plejáda rázovitých postaviček se neomrzí, kamera i střih je opravdu bez chyby a poslední třetina je vážně napínavá. Ale první polovina filmu moc neodsýpá, scénář se až moc mazlí s téměř impresionistickými záběry, a nálada se buduje trochu nuceně. Nemůžu posoudit jak moc to v okupované Francii vypadalo, mám srovnání pouze s například českými filmy, ale útěk dvou židovských kluků připomíná spíš výlet, jde více o náladu, joie de vivre, než o drsnou realitu. Což nijak neubírá díle na kvalitě, někdy je to vysloveně ku prospěchu věci. Patosu je jen rozumné množství , ovšem nebýt konce který je konečně trochu dramatický, bylo by ve výsledku o další průměrný film více. ()
Typické válečné drama o židovských dětech během druhé světové války, které nikterak neurazí, ale bohužel v rámci svého žánru ani ničím nepřekvapí a celkově působí spíše jako reklama na nekolaborující Francouze než na drsné a tísnivé drama o pronásledování Židů, kteří si během války prožili to největší peklo. Samozřejmě, je to založeno na skutečných událostech, ale celá ta doba je vyobrazena tak idylicky, že člověk během filmu ani nemá pocit, že v Evropě zuří válka a pokud by ty kluky chytl germánsky hovořící voják či kolaborant, tak je čeká jasná smrt. Chápu, že se to tvůrci snažili vyobrazit z pohledu dětí, kteří si to možná ani neuvědomovali, ale právě ten střet s tou realitou šel zfilmovat mnohem lépe. Třešničkou na dortu je tak jedině přítomnost několika českých herců v epizodních rolích jako například Martina Huba či Marka Vašuta. Moje hodnocení 60%. ()
Reklama