Režie:
Juraj HerzKamera:
Bedřich BaťkaHudba:
Svatopluk HavelkaHrají:
Zdeněk Štěpánek, Zora Božinová, Lubomír Černík, Ilja Prachař, Josef Chvalina, Karla Chadimová, Věra Vlčková, Eduard Kohout, Václav Lohniský (více)Obsahy(1)
Jedna vražda a sedm motivů... Jednoho dne je na nemocničním inspekčním pokoji nalezen zavražděný dr. Hahn (J. Langmiler). Přivolaní vyšetřovatelé (V. Lohniský, S. Zindulka) vedou výslechy, ze kterých jim vyjde hned několik podezřelých: Hahnova kolegyně a jeho dlouholetá intimní přítelkyně MUDr. Marie Nováková (Z. Božinová), kterou lékař veřejně podváděl s mladou a pohlednou zdravotní sestrou Jiřinou (V. Vlčková), samotná Jiřina, dále doktor Petera (L. Černík), kterému se nikdy nepodařilo udělat kariéru, starý sklerotický pacient Zima (J. Vlček) a nakonec i nepříliš schopný přednosta kliniky (Z. Štěpánek). Každý z nich měl nějaký motiv Hahna nenávidět. Zatímco policie rozplétá nitky pravdivých i lživých výpovědí, mezi personálem nemocnice se vyjasňují složité profesní i osobní vztahy… Kriminálně psychologický snímek vznikl podle románu Hany Bělohradské "Poslední večeře" a byl prvním dlouhým hraným filmem režiséra Juraje Herze. (Česká televize)
(více)Recenze (70)
Spíše psychologická sonda do jedné nemocnice a jejích zaměstnanců, zločin je tam tak nějak do počtu. Herzův rukopis ještě nerozvinutý, ale tísnivá atmosféra se povedla. ()
Filmy z tohoto období i filmy Juraje Herze mám rád a ani tento mě nezklamal. ()
typický film šedesátých let snad jen s tím rozdílem, že je silně průměrný... ()
Mám rád tvorbu z nemocničního prostředí, zejména když se tam neplácají kraviny (viz House M.D.) Síla tohoto snímku, dle mého názoru, spočívá v tom, jak reflektuje stav soudobého zdravotnictví, respektive vztahů v jeho nitru, které se za padesát let nezměnilo. Kriminalistická složka hrála pouhého zprostředkovatele průniku do duševního balastu a konfliktů tamního personálu. Velmi dobrý film bez socialistického humusu a propagandy, což je asi dáno tím, že vznikal v letech uvolnění, dříve než nás ti kokoti v tancích vrátili zpět do reality. ()
Iva Janžurová nezvykle v roli vražetkyně. Trošku ponurá, nicméně napínavá detektivka Juraje Herze odehrávající se v nemocnici. Pro mne osobně velmi zajímavé rozuzlení na konec filmu. Vůbec bych Ivu Janžurovou netipoval jako pachatele několika vražd, ikdyž lecos již napověděly scény s Eduardem Kohoutem coby astrologem. ()
Režijně to Juraj Herz bezpochyby zvládnul, herci odvedli rovněž dobrou práci, možná jen v tom scénáři by se našly mezery. ()
Není to klasická kriminálka. Jasně, proběhne vražda a nastane vyšetřování. Detektivové jsou ale záměrně upozaděni. Na scéně se objeví velmi málo. Tato skutečnost pomáhá k rozsáhlé psychologii postav v poněkud zvláštní nemocnici. Sledujeme vztahy mezi lékaři, sesterstvem, pacienty a zřízenci. Rozehrává se psychologické drama, které se chytře věnuje každé postavě zvlášť. Juraj Herz natočil netradiční psychologický thriller, a je již zde patrná jeho touha po temných lidských stránkách. Kamera a hudba na výtečnou. Herecké obsazení brilantní. Velmi mě oslovil Lubomír Černík, Ilja Prachař a psychopatická Iva Janžurová. Předabování některých postav je záležitost zvyku a beru to jako experimentální prvek začínajícího maestra. ()
"Kde jsou doby, kdy jsem váhal před každou lží...?" Tahle psychologie by spíše seděla na psychiatrii než na internu. "Všechno jsem to předpověděl!" ()
Fajn detektivka téměř bez detektivů vypovídá spíše o vztazích mezi nemocničním personálem, než o samotném zločinu. ()
Vadilo mi depresivní prostředí onkologie a špatný dabing. Ale film jinak originální. ()
Perfektní psychodrama plné Herzova typického černého humoru přináší nelichotivý obraz dobového zdravotnictví, což je dobré si porovnat s idealizujícími počiny typu Nemocnice na kraji města. Je mi záhadou, proč je film tak málo známý, když je svou atmosférou evidentní předzvěstí Spalovače mrtvol. Herecké výkony jsou všechny výborné, pěkně slouží celku a vytvářejí jedinečné lidské panoptikum. Zdeněk Štěpánek zde podobně jako ve Fričově Dnes naposled přesvědčivě dokazuje, že uměl být i velmi civilní. Nejsympatičtější kreaci astrologa (inspirovanou režisérem Vojtěchem Jasným) zde ovšem vytvořil neodolatelně roztomilý Eduard Kohout. Ke zdejším úvahám a oficiálnímu textu distributora bych si dovolil dodat, že provokativní předabování bylo patrně dáno dlouhými přípravami filmu, kdy někteří herci se již nemohli dostavit na postsynchrony. ()
Kak je vidět, za komančů se u doktorů chlastalo běžně. Oředabování dvou herců není příkiš povedené. ()
Depresivní prostředí staré nemocnice, která spíš vypadá jako kriminál. Panoptikum rozličných postav od velmi krásných žen (Věra Vlčková, Karla Chadimová) po výrazné prazvláštní figury (Lubomír Černík se šíleným účesem a mluvící hlasem Jiřího Sováka, Jan Vlček s výrazným nosíkem, atd.). Tváře snímané ve velkých detailech. Erotiku zastupují odvážné scény Míly Myslíkové. Už z této prvotiny je vidět, kam se bude ubírat tvorba Juraje Herze... ()
Uvěřitelné, pochopitelné a značně nešťastné postavy v lékařském i pacientském sboru. Hutná, depresivní a schizofrenní atmosféra....ze schizofrenie mi odjakživa běhal mráz po zádech a zde nejinak. K tomu na svou dobu jistě eroticky odvážné záběry korunované 2krát zcela odhalenými ňadry Míly Myslíkové (jen pro jistotu: bylo to 20 let předtím než hrála Štěpánovu maminku)....pro mě jeden z českých krimi skvostů. Porovnám-li to s nedávno viděnými Severními blaty, tak mi to bylo o 2* bližší a milejší. ()
Tak po prvním, krátkometrážním snímku, nám přináší pan Juraj Herz své druhé dílo. Nepodařilo se. Je to strašně špatně podáno. Zpočátku nesrozumitelné, musel jsem se vracet, pak dost nudné. Kdybych nebyl zvědavý, vzdám to. Je to takové pel mel příběhů kryto detektivkou, ale na mne to neúčinkovalo. Přesto uděluji dvacítku za zajímavý počin a za to, že se panu Herzovi povedlo přemluvit paní Myslíkovou, aby ukázala své velevnady. ()
Docela dobré, typicky ponuré, jak to Herz umí a hudba Havelky to mu jen pomáhá, bláznivá Janžurová to zahrála dobře. Nicméně to není pravá kriminálka, spíše jde o takové trochu psychologické drama. Hodnocení: 55 % ()
Psychologický film jako debut Juraje Herze. Hned po tomto snímku natočil slavného Spalovače mrtvol. Zde si tak trochu zkoušel psychologický žánr mísený s detektivkou, který pak v následném slavném filmu povýšil ještě o horor. Celý snímek se odehrává výhradně v nemocnici a zajímavé na něm je to, že policie působí totálně neschopně. Tento dojem alespoň umocňuje fakt, že až na výjimky nesledujeme její postup a vyšetřování se naopak ujímají lékaři a pacient, který ovšem vše podřizuje astrologii. Tím se ale film dostává do spirály vzájemného obviňování, diskusí, úvah a debat mezi personálem, kdo mohl vraždit a proč. Až teprve v závěru přijde rozuzlení, které může a nemusí být překvapivé, když motiv má každý, ale na nikoho to úplně neukazuje. Zvláštní mi přijde, že je zde celá řada dabovaných herců. U Lubomíra Černíka existuje smysluplný důvod, u Ilji Prachaře ho ale nevidím. Mimochodem, Věra Vlčková si tímto snímkem odbyla svůj debut společně s režisérem. ()
Jednotvárné a bez náboje. Film působí jako básnička recitovaná strašně unuděným páťákem. ()
Najviac ma na tom filme rušila detektívna zápletka, bez nej by som sa kľudne zaobišla. Ale ako spúšťací mechanizmus bola dobrá, nakopla všetkých účinkujúcich k nejakej činnosti. Herz si vyskúšal dusnú atmosféru, hnusné ex - aj interiéry, depresívne pivnice, nekonečné chodby, odpudzujúce detaily, a kopu bizarných postáv a postavičiek a iné chuťovky, ktoré patria k jeho tvorbe. ()
Mám celkem slabost pro staré československé kriminálky/dramata bez agitačně politického podtextu a tahle není výjimkou. Zora Božinová mě v titulní roli opravdu bavila, škoda že hrála ve filmech poměrně vzácně, měla určitě talent. A je jen překvapivé, že jsem na jednu z prvotin Juraje Herze narazil až v roce 2021. Takových pokladů ve filmovém archivu máme a naše slavná ČT pořád dokolečka točí jen to samé, již 1000x viděné :_( ()
Reklama