Režie:
Stéphanie Di GiustoKamera:
Benoît DebieHudba:
Laura ObiolsHrají:
Soko, Gaspard Ulliel, Mélanie Thierry, Lily-Rose Depp, François Damiens, Louis-Do de Lencquesaing, Amanda Plummer, Denis Ménochet, Charlie Morgan (více)Obsahy(1)
Budoucí hvězda evropských kabaretů éry Belle Epoque Loïe Fullerová se narodila na americkém Středozápadě a nic z jejího původu nepředurčovalo tuto farmářskou dcerku k tomu, že jednou bude tančit v pařížské Opeře. Ale stalo se. Skryta v metrech hedvábí, paže prodloužené dlouhými dřevěnými tyčemi, Loie znovu objevuje své tělo na jevišti a uchvacuje publikum každý večer o trochu víc svým revolučním Serpentinovým tancem. Oslní celé město a stane se ikonou, zářícím symbolem jedné generace. Významní obdivovatelé jí padají k nohám: Toulouse-Lautrec, bratři Lumierové, Rodin. Dokonce i když jí hrozí, že si fyzickou námahou zničí záda, i když jí záře reflektorů spaluje oči, nic ji nezastaví v touze stále zdokonalovat své umění. Až setkání s Isadorou Duncanovou – mladou tanečnicí bažící po slávě – přivede tuto ikonu z počátku 20. století k pádu... (Artcam Films)
(více)Videa (2)
Recenze (27)
Je to příběh tanečnice, za jejímž dobově inovativním vystoupením se skrývaly hodiny dřiny, krev, pot a slzy. Ona sama krásou ani ladností neoplývala na rozdíl od své "přítelkyně"-sokyně, ale na její vystoupení ve Francii se stály fronty. Tento příběh sám o sobě není ničím nevídaně zvláštním, ale o jednu hvězdičku navíc si zaslouží díky krásné kameře a právě tanečním scénám, které když si vybavím, mám znovu husí kůži. Něco tak vizuálně krásného jsem na plátně neviděla už dlouho. V momentě, kdy poprvé začala tančit jsem ani nedýchala a přála si, aby tančila po zbytek filmu... Jediná výtka ohledně těch tanečních scén by byla ta, že byly moc krátké. Jakožto první celovečerní počin režisérky Stéphanie Di Giusto, velmi pěkná práce (zvlášť po vizuální stránce). ()
Podobných životopisných filmů existuje na tucet a ještě víc, ale problém je, že jsou si dost podobné. Loïe Fuller asi nikdo nebude znát, ale tento film ji alespoň připomene. To bylo v době, kdy technika ještě nebyla tak propracovaná a lidé více chodili do divadel, moc jiné zábavy, krom kabaretů a nočních podniků, nebylo. Měla to těžké, holka, chtěla to dělat jinak a nebylo snadné se prosadit. Ovšem podařilo se. Zaplatit za to musela ale strašnou cenu. Faktem je, že herečku Soko moc neznám a zrovna mě nenadchla. Za to samotné kostýmy a taneční kreace byly pozoruhodné a celkem se divím, že z nich byly lidi tak nadšení. Spíše bych řekl, že je to styl, který by více přijalo současné publikum. Na druhé straně musela tato hra světla, barev a stínů vypadat tehdy úžasně, protože do té doby nikdo nic podobného asi nedělal. Pro režisérku Stéphanie Di Giusto je to velký debut, umocněný tím, že si prvně psala i scénář, stejně jako Sarah Thibau. Otázkou je, jak už si to tak u životopisných filmů pokládám, nakolik je zde pravdy a kolik tvůrčí svobody. Přeci jen ty lesbické náznaky...v tehdejší době...no už by je neupálily, ale společnost by jim dala co proto. ()
Príbeh, ktorý v dôsledku inšpirácie skutočnými udalosťami síce postráda dramatické vyvrcholenie zápletky, no stavia na sugestívnosti vizuálu a zvuku. Filmový divák sa tak stáva súčasne aj divákom tanečných predstavení, ktoré sú skutočne oku a uchu lahodiace, a to je zároveň aj najväčšou devízou snímku - skvelá práca s obrazmi a hudbou, ktoré umožňujú film vnímať skôr pocitmi než rozumom. ()
Príbeh Loie Fullerovej môže byť pre obyčajného diváka dosť nudným počinom, ktorý nie veľmi odzrkadľuje súčasné konzumné potreby. Ale je to takto v poriadku. Príbeh je podaný osobitým štýlom, vcelku pútavo bez nejakých hluchých miest. Pokiaľ vás nebavia tanečné kreácie, trošku sa ponudíte, ale popritom zažijete dobre premiešaný mix emócií, vášne a túžby niečo dosiahnuť. Z tohto snímku bolo cítiť dušu, a to je podstatné. 60 % ()
Debutující francouzská režisérka a scenáristka Stéphanie Di Giusto se chopila těžkého úkolu a převedla na filmové plátno velice silný příběh o hvězdě evropských kabaretů éry Belle Époque divoce kroužící Loïe Fuller, na jejíž taneční umění se svého času stály fronty. Výsledkem je audiovizuálně podmanivý snímek, který zdobí výborné herecké výkony hlavních postav, mezi nimiž vyniká představitelka titulní role Soko. Zamrzí jen v určitých momentech poněkud chladně mechanický scénář. (75%) ()
Galerie (70)
Zajímavosti (2)
-
Část filmu se natáčela v Česku a to konkrétně v Praze v listopadu 2015. Filmaři si vybrali secesní Obecní dům, který
ve filmu reprezentoval francouzský kabaret Folie Bergere, a hotel Evropa. (Zdroj: Artcam)
- Roli problematické Isadory Duncan měla původně hrát Elle Fanning, ale kvůli jinému projektu, Tři generace (2015), se této postavy vzdala. Roli pak získala Lily-Rose Depp. (Robbi)
Reklama