Režie:
Woody AllenKamera:
Gordon WillisHrají:
Woody Allen, Diane Keaton, Michael Murphy, Mariel Hemingway, Meryl Streep, Tisa Farrow, Gary Weis, Karen Allen, David Rasche, Wallace Shawn, Mark Linn-Baker (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Tematicky navazuje Woody Allen na film ANNIE HALL, formálně však jde jinou cestou. Snímek MANHATTAN, melancholické vyznání lásky rodnému městu New Yorku, fascinuje černobílou fotografií na širokém plátně a Gershwinovou hudbou, která filmu dodává tklivě veselý, jímavý podtón. Woody Allen sám hraje televizního režiséra Issaca, který se nemůže rozhodnout pro jednu ze svých lásek, protože u žádné ženy nenachází skutečné naplnění. Neutěšeným milostným vztahům odpovídá převažující životní pocit newyorských intelektuálů: lze pozorovat úpadek kultury, osamělost, problémy se vzájemnou komunikací a neurózy jsou průvodní faktory. (Quentin T.)
(více)Recenze (278)
[Druhé zhlédnutí] K tomuto snímku musí divák jaksi "dospět", protože je spíše pro fajnšmejkry a vyzrálé fanoušky - a tímto komentem se mezi ně hrdě, velmi hrdě hlásím. Je neuvěřitelná cesta, kterou Allen podstoupil během pouhých dvou let od svého opus magnum. Tam kde Annie Hall je energická, rozjuchaná a roztomilá, tam nastupuje Manhattan s výraznou (a učesanou) elegancí, jako světem ostřílený a protřelý padesátník se slabostí pro kouzlo okamžiku. Jednoduchá zápletka, ale excelentní scénář s dokonalými dialogy a vypiplanými postavami (i když v rámci Allenovy tvorby již archetypy), zmíňkou o skvělé Gerschwinově hudbě a legendární kameře již nosím pověstné dříví do lesa. Zkrátka láska na celý život, kdo nechápe, má nařízen druhý pokus za rok, či dva, tři... 90 % ()
ANNA HALLOVÁ je síce slávnejšia, MANHATTAN je ale dokonale vyvážený trpkým humorom a dobre mienenými ranami. Obzvlášť nádherný a úprimný moment nastáva na konci filmu, kedy Woodyho Ike premýšľa o tom, že obyvatelia MANHATTANU si zariaďujú neurózy aby sa vyhli závažnejším problémom a povzbudí sám seba (i diváka) fascinujúcim zoznamom ľudí a vecí počnúc Grouchom Marxom, hudbou, literatúrou, výtvarným umením a v neposlednom rade švédskymi filmami, pre ktoré stojí za to žiť. ()
Po stopách Meryl Streep aneb co mi z její tvorby uniklo.. Tak ani Allenovi se nevyhnula.. Jeho tvorbu sleduji v podstatě až nějakých 15 let zpět od zhruba výborného filmu „Match Point - Hra osudu“.. Komedie „Manhattan“ je nejen černobílou oslavou stejnojmenného města, ale také klasikou Woodyho klasických děl.. Vyhrocená vztahovka opírající se o běžný život průměrného svobodného mládence zralého věku.. Meryl Streep si zde střihla spíše nedůležitou roli exmanželky hlavního hrdiny, která ho kdysi opustila kvůli lásce k jiné ženě a tím spustila kolotoč jeho letmých mělkých vztahů.. Výborná byla postava Diane Keaton, která zastupuje klasickou SSS (sebevědomá, soběstačná, silná) ženu, která by chtěla být prostě jenom milována.. Tak jak je u Woodyho běžné je snímek svižný, afektovaný, lascivní, místy kýčovitý, ale zároveň protkán skvělou hudbou a záběry nádherného města.. Když si u Woodyho odmyslím obšournosti, tak mě jeho milý humor snad i baví.. Mezi moje favority se „Manhattan“ nezařadí.. Je to jen další roční Woodyho nevýrazná splněná povinnost.. ()
Sedmý zhlédnutý film, sedmá čtyřhvězda pro Woodyho Allena. Jeho filmy mi celkem splývají, jsou všechny dobré, tím to ale tak končí. Pokud bych však některému z jeho filmů měl dát plný počet, byl by to Manhattan. Už jen pro závěrečnou scénu, která z "allenovské" šedi tak trochu vystupuje. ()
Pro mě lepší než Annie Hall. Fantastické dialogy okořeněné skvělými záběry a jako třešnička na dortu černobílé zpracování. "... zhasni a zkusíme čtyřčata..." :-) ()
Krásná kamera, krásný scénář, krásné herecké výkony...Manhattan patří rozhodně k tomu nejlepšímu, co jsem od Allena shlédla. ()
film patrici mezi klasicke kousky meho oblibence. cernobila kamera snimajici fotogenicky manhattan a v nem se propletaji osudy nekolika lidi. vse nazirane lehce skeptickou optikou. plus hledani te prave, at uz v podobe detskeho nezkazeneho andela nebo zkusene emancipovane zeny. allen se nesnazi byt vtipny za kazdou cenu. sve klasicke dialogy davkuje s rozvahou a celkovy dojem filmu je spise nahorkly. must see ()
Snímek, který poukazuje na nedokonalost a hledání dokonalosti v nedokonalosti. Snad zatím nejvyspělejší Woodyho film, kdy skloubení hudby a vyprávění překračuje všechny jeho předešlé snímky svou dramatickou formou. Nejblíže, né li dál se dostal svým dřívějším počinem "Annie Hallovou", kde již dříve ubral na jednoduchém humoru a zvolil konverzační vtipi či přirovnání, aby nebyla ztracena vážnost situace. Woody pro atmosfericky Jazzovou hudbu zvolil černobílé lazení snímku a pro atmosféru to jen přidalo. Opravdu výborné !!! ()
Po první půlhodině jsem film přestal vnímat jelikož celou dobu jen Allen plácá o tom, jak je dokonalý postelový bůh, jak je sexy s cigárem v puse a mele další a další hovadiny. To je jako umění? asi ano, vyprávět hodinu a půl o ničem, na to už musí být člověk talent. ()
75-80% ... Jeden z tých klasických, plný úsmevných i serióznych scén. Čiernobiely New York je nádherný. ()
Woodyho film miluji, takže když chci vidět nějaký opravdu dobrý film o různých peripetiích o mezilidských vztazích vždy šáhnu po jeho filmech. Jeho filmy mě nedokážou nikdy zklamat. Manhattan jeho očima je rozkošný. ()
Obrazově krásný, ale scénáristicky slabší Woodyho film. Je hodně melancholický, a to jak při černobílých záběrech New Yorku podkreslených Gershwinovou hudbou, tak při probírání mezilidských vztahů newyorských intelektuálů. Máme milióny informací na dotyk prstu. Neznamenají nic, protože nic není důležité, pokud to mysl nepochopí. Dalo by se říci, že film je o permanentní krizi intelektuálů, kteří natolik přemýšlí o lidech a společnosti ve svém okolí a o smyslu světa a lidského konání, až je to vede ke zmatení ze svého vlastního života a rozbourávání svých fungujících vztahů. ()
"Si taká krásna, že sotva udržím oči na tachometri." New York + Woody Allen. Čierno-biela snímka + Gershwin. Skvelá atmosféra + pekný motív. Dá sa dať týmto kombináciam menej, ako 85%? ()
Fakt je to dost podobný jako Annie Hall, která mi přišla o krapet lepší. Woody tady hraje toho svýho "pošuka" zase trochu jinak (tentokrát takovýho malinko vážnějšího =)). Ten obraz New Yorku má něco do sebe =). (80%) ()
Woody je očividne zaľúbený do New Yorku a zvlášť Manhattanu, a každý záber, keď nekonverzujú postavy, je venovaný pohľadu na nočné mesto, osvetlené mrakodrapy alebo vysvietené tisíce okien. Film o vzťahoch musí byť ukecaný a som rád, že som ho videl bez titulkov, inak by to množstvo textu bolo utrpením pre oči a takto som mohol dialógy vnímať aj so zavretými očami. Možno bolo toho presúvania myšlienok Isaaca medzi tromi ženami až príliš, s každou komunikoval iným spôsobom, a jeho celoživotná slabosť pre ženy mladšie o generáciu alebo aj viac sa musela prejaviť. ()
Ne kapku, ale obří káď přičítám svojí nevyzrálosti, že to na mě nezapůsobilo. Protože tahle Allenova část plná vztahové politiky životem protřelých intelektuálů je na mě zatím velké sousto. Na druhou stranu to, čím se Manhattan podle všeho pyšní a co jinak spokojeně vnímám, se nedostavilo - atmosférický New York (podle mě jen kulisy vztahového propletence) a radost z originálního scénáře. Woody sice nasazuje situaci pomyslnou korunu v kdejakém dialogu, ale tentokrát mi přijde, že tam ty pointy jsou někdy jen proto, že je tak zatraceně umí (než aby se tam fakt hodily). Skvělých myšlenek to má spoustu: Isaac chce být umělec, ale nechce přinášet oběti; je citlivý, pokud jde o něj, ale už ne tak moc, když jde o ostatní; a měl by lidem začít trochu věřit. To je ale prostě klasika allenovských postaviček zmítaných v ženském světě. V porovnání s jeho ostatními filmy je to za tři, jinak ale určitě za čtyři. (Ehm, kdo ví, co na to řeknu za 20 let.) ()
Takový to bylo, řekněme, umírněný, žádný gejzír vtipů, ironických hlášek, přesto nebylo prostoru na to, aby se, byť na pár vteřin, člověk nudil. Woody se dokonce snaží opravdu hrát a opravdu mu to jde, často méně je více. Opravdu byla Mariel Hemingway nominovaná na Oscara za vedlejší roli? To se mi moc nezdá, říkal jsem si celou dobu při pohledu na ni, že nebylo zbytnějšího herce ve filmu. Dívám-li se zpětně na Woodyho filmy z pozdější doby (což působí zdánlivě nelogicky), zejména z posledních cca 10 let, je zřejmé, že svůj filmařský vrchol zažil práve v 70. letech. ()
Krásné a jednoduché. Človek si pak pomyslí k čemu jsou velkolepé akční či sci-fi filmy s rozpočty za desítky milionů, když pak přijde Woody, ukáže decentní film (ke všemu černobílý) s troškou originálního humoru, velkém množství myšlenek pečlivě schovaných a brilantních hereckých výkonů. Manhattan není jeho nejlepší film, ale ani nejhorší. Spíše bych řekl, že je prostě čistě Allenovský. Nechybí mu spletité vztahy, humor ani geniální dialogy a kamera. Je to takový film, u kterého vás napadne, proč ho vlastně máte tak rádi. ()
Dokonalá hudba dává filmu hvězdičku navíc! ()
Když to srovnám s Annie Hall, do které jsem se zamiloval, chybí mi tu to úžasné pohrávání si s vyprávěním a řada postmoderních hrátek (Navíc Diane Keaton je v Annie mnohem více sexy ). Co je naopak famózní v Manhattanu, je nádherná černobílá širokoúhlá kamera. Spousta záběrů by se mohla stát samostatnými fotografiemi s úžasnou kompozicí. Důkazem je scéna, která je vidět na plakátech výše. Nezapomenutelná je i část v planetáriu. Přestože na rozdíl od Annie, kde jsem byl obrovsky příjemně překvapen, jsem tady byl z výše popsaných důvodů trochu zklamán, dávám plný počet. ()
Reklama