Režie:
Alejandro González IñárrituScénář:
Guillermo ArriagaKamera:
Rodrigo PrietoHudba:
Gustavo SantaolallaHrají:
Sean Penn, Benicio Del Toro, Danny Huston, Naomi Watts, Carly Nahon, Clea DuVall, Charlotte Gainsbourg, Claire Pakis, Eddie Marsan, John Rubinstein (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Příběh tří lidí, jejichž osudy se setkají v ne zrovna správné chvíli. Bývalá narkomanka Cristina žije ve spokojeném manželství s architektem Michaelem a dvěma dcerami. Těžce nemocný Paul má slabé srdce, jeho žena Mary by s ním chtěla mít dítě. Jenže lékaři mu dávají jen jeden měsíc života. Jediná naděje je transplantace. Bývalý trestanec Jack, kterého napravila víra, žije s manželkou a dvěma dětmi a bojuje se svou prchlivostí. Jednoho dne Jack srazí autem muže se dvěma dětmi a ujede. Vzápětí se Cristina dozví, že její manžel a obě dcery zemřely, a Paul dostane zprávu, že se našel vhodný dárce pro jeho transplantaci srdce. Když se pak rozhodne poděkovat rodině dárce, seznámí se s Cristinou, zamiluje se do ní a společně se rozhodnou pomstít smrt jejích blízkých. (TV Nova)
(více)Recenze (1 055)
Nejsem si jist, zda nerespektování chronologie příběhu bylo ku prospěchu... ()
Ok, podařilo se vytvořit pěkné puzzle, na jejichž skládání se musí divák aktivně podílet. Ale proč se ten film sakra tváří jako něco víc, než doopravdy je? 21 gramů je fajn drama se skvěle vykreslenými a zahranými postavami a vcelku obyčejným vnitřkem. Režisér se ale snažil povýšit své dílo za každou cenu na něco mimořádného (viz. nucený monolog na samotném konci), což výsledku uškodilo. ()
Rozhodně zaujme netradiční příběhová linka, která však nemusí vždy znamenat kvalitní film - nutno podotknout, že jde o silné téma, takže se film určitě nehodí jako oddechová zábava. Kromě zajímavého příběhu jsou ke kvalitě třeba výborné herecké výkony - v tomto případě zejména Del Toro a Wattsová - a také dobré "vypravěčské" schopnosti. Hvězdička dolů od maxima je za náročný chaotický sled sekvencí, které nejsou chronologicky, takže se musí divák soustředit na to, ve kterém čase se právě nachází. Nemyslím si, že by kvalitě filmu uškodil běžný chronologický sled. ()
"Říká se, že v okamžiku smrti všichni ztratíme 21 gramů." Určitě lepší, než Iňárritova prvotina. Tentokrát se mu podařilo získat na castingu hned několik známých tváří. Všichni z ústřední trojice hráli sympaticky, navíc Naomi Watts tu byla pořádná kočička (pokud teda zrovna nebrečela). Co ale tenhle snímek sráží, je zvolený způsob vyprávění. Mapovat osudy tří lidí a do toho neustále skákat v čase, kdo se v tom má vyznat? Rád si zapřemýšlím nad filmem až skončí, ale nebaví mě přemýšlet při něm, kam jaká scéna časově patří, to si ho pak ani pořádně neužiju. Zbytečně překombinovaný, což je velká škoda, protože jinak by tu byl potenciál na pět hvězd, takhle je to jenom na čtyři slabší. ()
Neznale myšlenky filmu jsem automaticky očekával Amorres perros, s o 21 gramů těžší drogovou atmosférou. Postupným splétáním nechronologického děje zjišťuji, že název bude mít pramálo společného s občasnou lajnou koksu. Film se chýlil ke konci a já pomalu ztrácel naději na pochopení názvu. Když v tom se spojí dějové linie, film dostává výplň mezi hlavou a patou a celá myšlenka je shrnuta v nádherném epilogu ala American History X. ()
Smutná skládanka, výborně zahraná a zrežírovaná... ()
Na první shlédnutí trochu chaotické díky dějovým přeskokům, na druhý pokus už výborné drama se skvělými hereckými výkony všech, zejména Benicia. Typické, několikeré Alejandrovy dějové roviny lemované emoční ždímačkou až do úplného konce. 90 % ()
Celý film má slušný potenciál i výborné herce, ale nevyužije je. Prostě mi chybí dokreslení nějaké větší myšlenky. Celkově nemám ráda filmy, kde si můžu vymyslet více verzí konce. Sice nejsem hňup, aby mě různé možnosti závěru nenapadly, ale nemůžu pak ohodnotit režiséra za dobrý nápad, mám-li si ho sama domyslet a zůstat v tom, že nevím, zda měl stejný záměr. Dvě hodiny čekat na to, že si mám dotvořit pointu sama, se mi nelíbí. Tudíž dávám tři hvězdičky. ()
Edas, J*A*S*M. 52% ()
Režisér Amores Perros ve svém druhém filmu opět dokázal, že ví hodně o tom, kolik váží duše. Drama, ze kterého se hned tak nevzpamatujete... Málokdy se ve světě objeví tak oslnivý režijní debut, jako byl snímek Amores Perros - Láska je kurva. Přestože vznikl mimo tradiční bašty kinematografie, přestože se v něm mluvilo španělsky a hráli v něm samí neznámí Mexičané, okamžitě slavil ohromný mezinárodní úspěch. Druhý film režiséra A. G. Iňaritua už byl natočen v angličtině a může se pochlubit hvězdným obsazením. Styčných bodů s jeho veleúspěšnou prvotinou tu ale najdeme hned několik. Také zde zvolil Iňaritu místo chronologického vyprávění metodu složitě komponované skládačky. A stejně jako v Amores Perros se všechny dějové nitky sbíhají do jediného bodu, k tragické dopravní nehodě, která nezvratně změní život třem lidem. Prozradit o vztazích těch třech cokoli bližšího by znamenalo připravit vás, kteří jste film ještě neviděli, o velkou část strhujícího diváckého zážitku. Režisér nám totiž ukazuje jejich příběh ve střípcích, které zpočátku jen navozují znepokojivý pocit. Zatímco v Amores Perros režisér eklekticky střídal styly a útočil na všechny divákovy smysly, 21 gramů je dílo spíše komorní. Obrazové ztvárnění se podřizuje hereckým výkonům - robustně dramatickému Del Torovi, subtilnimu Pennovi a emocemi zmítané Wattsové. V jejich přesvědčivém podání snadno přehlédnete i fakt, že některé dějové motivy patří k těžkotonážnímu melodramatickému arzenálu. Melodramaticky působí i klíčové slovo, jež vystihuje hlavní téma 21 gramů: ,,osud´´. Z našeho pohledu diváka je nevyhnutelný - v určitých okamžicích ví předem o nadcházející tragédii, která hrdiny postihne. Film ale zároveň nabízí i naději, byť nikterak lakovanou na růžovo: I když je osud k jednotlivcům někdy nespravedlivý, v konečném součtu rozděluje rovnoměrně štěstí i neštěstí. A člověk je schopen přežít víc, než si myslí. Jak v jedné z dramatických scén říká Jackova manželka: ,,život musí jít dál, ať už s Bohem, nebo bez něj.´´ ()
Ze začátku zaujme zajímavá mozaika příběhu, ve druhé půlce už jsem si občas říkal, že se trochu moc tlačí na pilu, ale tentokrát se to dá prominout, i díky hercům. ()
Pokud se v pátek rozhodnete jít do hospody a chlástáte až do rána, přičemž ráno, když už i vy víte, že máte dost a další drink by vedl k dočasnému výpadku paměti a zvracení, přijde další váš kamarád, který neváhá a zve vás na další a další drinky. K tomu bych přirovnal první polovinu 21 gramů, protože ve vypravovacím stylu tohoto filmu budete mít zprvu takový guláš jako po ráně kladivem a přejetí velkou mountfieldovskou sekačkou. Příběh se nakonec trochu srovná (ve vaší hlavě - to záleží jak schopný divák jste), ale pokud vám unikne pár střípků této složité filmové skládanky, začněte rovnou znovu. Příběhově je film tak nabitý negativní energií, že by z toho měl depku snad i Dalajláma, ale řemeslně je to zpracováno více než zajímavě. Přirovnal bych film k Mementu (který se mi ve výsledku přeci jen líbil o něco více), kdy je také velká část filmového zážitku na schopnosti diváka. Plno filmů se nenatáčí chronologicky a ve střižně z toho chronologický zážitek udělají, na rozdíl od toho, zde je to přesně opačně. Epilog, pojednávající právě o 21 gramech, který se z našeho těla vytrácí s posledním naším výdechem, je skvělá tečka tohoto velmi zdařilého filmu. Ikdyž v South Parku už tuto záhadu 21 gramů vyřešili. Každému, kdo umře, se povolí svěrače a naposled se vyprázdní. To jestli by to bylo 21 gramů si každý z nás rozhodne už sám, na takovýto výzkum jsem už moc starý (a normální). Herecky je to samozřejmě naprosto bez debat. Benicio hraje jako bůh sám, Sean Penn svým kukučem dokáže hypnotizovat a Naomi (i přes svou prvotní otravnost) velmi překvapila ve vážných scénách. Druhý snímek režiséra (jméno psát nebudu - neumím) nám ukázal, jaký obří potenciál v něm třímá. 85% ()
Chcete z obyčejného příběhu udělat super úžasný slavný film? tady je návod jak na něj: sestříhejte ho tak, aby se furt střídaly různé časové línie, ať v tom mají diváci bordel a na konci bude super úžasné odhalení a super úžasná hláška. Jinak celkem dobrý film, ale ne v ničem zvláštní ani nějak ponaučný nebo inspirativní. LOL ()
Fúú veľmi dobrý film..najskôr diváka zmiatnu prestrihané scény, ktoré nejdú chronologicky po sebe , no neskôr v tom všetkom začnete nachádzať zmysel a vtiahne vás to stále hlbšie a hlbšie do deja až kým film neskončí a vy máte z toho ucelenú mozaiku všetkých dielikov, ktoré vám boli kúskované v rozhádzanom poradí ..skvelé herecké obsadenie, výkony, zápletka ..5 * ()
Hmm, Iñárritu... mě stačil jeho Birdman... Tohle bylo teda o něco lepší, nicméně jsem asi čekal něco jiného. Má-li být jakousi podstatou to, že při smrti se váha člověka údajně sníží o 21 gramů (pominu teď logickou a praktickou stránku věci - jak to zjistit), tak jsem asi očekával něco ve stylu Hráčů se smrtí, nějaké vážení nebo tak, nevím proč, ale prostě mi to tak přišlo. Tady jsem dostal film, který dejme tomu, že je zajímavý, že má něco do sebe, ačkoliv s prvníma asi 20 minutama jsem měl dost velký problém, abych se "chytil", nakonec se z toho poskládalo drama několika lidí, jejichž osudy se jednou nehodou zásadně zamíchají a spojí, ale proč proboha v tý Americe zaměstnávají střihače, kteří den před šichtou chlastaj do rána?? Pak to takhle vypadá!! Ty nesmyslný střihy v čase a místech během celého filmu mě tak lezly na nervy (teda krom pánbíčkářských slintů), že to nezachránila ani Naomi Watts, na kterou se kouká pěkně, ani Charlotte Gainsbourg, pro kterou mám jistou slabost, ale tady zase tak nevynikla, že se díky nim rozhoduju mezi poctivýma dvěma a slabšíma třema *. Nakonec ty poctivý dvě. Byl to podobný chaos jako Zkurvená noc, co jednou bohatě stačil, dvě hodiny se dají strávit nad mnohem zajímavějšími produkty světové kinematografie. ()
Někdy je docela zvláštní, jak se tři osudy spojí a za jakých situací.Ze začátku mě to přeskakování docela mátlo a neměla jsem ponětí o co se tam jedná, ale pak se to urovnalo.Mě se to určitě líbilo a Sean Penn mi tam docela sedl. ()
postavy: Křesťanský fanatik. co káže vodu a pije víno, později vrah, jenž se melancholicky lituje, a když už se sám sobě zhnusí do maxima, jde se chlapácky nechat zabít, ale zase mu rupne v bedně a a strčí do něj. Žena křesťanského fantika, co brání svého muže, za cenu toho že mu odpustí "vraždu", a podá argument "ale nám se to nestalo". Otec s dcerami, asi jediná mě sympatická (krom Penna) postav(y), skvělý milující manžel. Drogová ku*da, které máme litovat, ačkoli brala drogy, i když měla perfektní život, a smrt rodiny řešila chlastem, agresivní feťačka, co mlátila do nemocného. Žena nemocného, sympatická, ale svině, nic mu neříkala, a zneužila jeho zdravotního stavu. Nemocný, sympatický, vše dobře myslící "invalida", kterého každého zneužíval, ale stejně ve mě nevyvolal emoci lítosti. ----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- sečteno podtrženo: Film, ve kterém jsou postavy, které mají dojímat, ale nedaří se to (krom otce a dcer), film ve kterém mě zklamal Iñárritu i Sean Penn, poselství filmu je jedna hvězda, a Penn, je hvězda druhá | 4/10 2* ()
Famózní film tandemu geniálního režiséra a geniálního scénáristy. Jeden z těch, co tě přiková k sedačce v kině a ostraha tě musí po půl hodině vyhodit. Syrové, skvěle zahrané, od začátku do konce bez chvilky oddechu, nápor na pozornost, psychiku i smysly...Nic silnějšího jsem asi na plátně ještě neviděla. ()
Těžká váha, se kterou to divákova duše nemá vůbec lehký. ()
Scénář je skvost. Skvělý herci a Inárritu to celé vede jistou a skvělou režií. Přesto ale jen 4. Ten styl vyprávění je na mě přece jen moc chaotický, trvalo hodně dlouho, než jsem se trochu zorientoval a určitě bych při druhém shlédnutí našel další pojítka, která mi teď unikla. Přesto to už ale nejspíš nikdy neuvidím. Kvality má film velké, ale ta všude přítomná deprese z filmu tak vyzařuje, že si neumím představit dostat na film někdy chuť. ()
Reklama