Režie:
Krzysztof KieślowskiKamera:
Witold AdamekHudba:
Zbigniew PreisnerHrají:
Grażyna Szapołowska, Olaf Lubaszenko, Stefania Iwińska, Piotr Machalica, Artur Barciś, Jan Piechociński, Hanna Chojnacka, Stanisław Gawlik (více)Obsahy(1)
Rozšírená verzia šiesteho dielu televízneho projektu Dekalóg režiséra Krzysztofa Kieslowskeho je meditáciou o dvoch podobách lásky: zmyselnej a telesnej túžby a platonického metafyzického citu. Devätnásťročný Tomek sleduje ďalekohľadom atraktívnu tridsiatničku Magdu, ktorá býva na sídlisku v dome oproti. Napriek tomu, že na nedostatok záujmu mužov sa nemôže sťažovať, chýbajú jej hlbšie citové väzby. Platonicky zamilovaný Tomek ju špehuje pri dennej rutine aj pri častých návštevách náhodných mužských známostí. Až kontakt s Tomekom otvorí Magde oči a naučí ju prostej ľudskej nehe. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (171)
V pražských kinech se promítal od 11.10.1990 (Moskva) ()
Jednoduché, ale výtečně zvládnuté, velmi vhodně doplněno pěknou hudbou. Na pozadí připomíná bídu konce socialismu v Polsku. 85%, 18.11.2013. ()
Vzhľadom na fakt, že film je z roku 1988, klobúk dole. ()
Tenhle kousek mě pohladil po duši. Je hluboký, lidský, a přitom geniálně jednoduchý. Je ukázkovým příkladem toho, že i málem se dají vyjádřit hluboké pravdy nebo city. Tvůrci si evidentně váží slov, a ve filmu jimi zbytečně neplýtvají. Atmosféra je dost intimní na to, aby nenechala myšlenky utéct jinam. Stojí tu proti sobě naivita vs. zralost. Ústředním motivem je čistá, platonická láska. Na druhé straně film vyzdvihuje schopnost projevit zájem – obyčejný, lidský. Zájem o někoho, kdo je vám cizí, obtěžuje vám život, přesto s ním soucítíte. Závěrečná scéna všechno umocňuje, super pointa na konec. Pro mě osobně je podobně dojemná jako závěr knihy ‚Malý princ‘. ()
Film o tom,jak je nebezpečné vysmívat se první křehké lásce,která neopětovaná může i zabít. ()
Už se nedívám. ()
Každý, kdo se někdy snažil něco napsat, si určitě střihl své esejistické desatero. Povídková konverze je pak pro zručného dělníka filmu jakým Kieslowski je, jenom technickou záležitostí. Pro vkusnou adaptaci svých interních hlasů je ale zapotřebí víc než jenom obsah. Díkybohu, v tomto případě byla forma konstruktorem a ne destruktorem obsahu. Pro mě, jako realistu, ale film nenese poselství "nespôsobovať bolesť či dokonca tragédiu nešetrnosťou k druhým", jak text distributora anoncuje, ale spíš upozorňuje na rozdílnost potřeb lidí různých generací a s tím spojené riziko vztahové nekompatibility. Resultace podobného příběhu v patologickou situaci není podmínkou (tou je labilita jedince). ()
Kieslowski a komorní příběhy ze života, to jde hodně dobře k sobě už pěkných pár let. Film vlastně nic moc nenabízí, jen vlastní vzpomínky, na šedivé sídliště, na nenaplněnou lásku, na upjatou bytnou, na nesmělé pokusy o ztrátu panictví... ()
podoby lásky podané filmovou kamerou. minimum dialógov, maximum obrazu. hľadanie, nájdenie, strata, bolesť, samota, strach, to všetko sa odvíja pred našimi očami tak jednoduchým spôsobom, až je to geniálne. žiadna sladká romantika. život v jeho reálnej podobe. ()
Krásny príbeh v ktorom nejde šťastný koniec.Presne ako v živote tiež nejde o šťastný koniec ,ale o to mať svoj vlastný krásny príbeh..... A dej? Je jednoduchý vo svojej zložitosti-chlapec,ktorý miluje nešťastnú ženu až tak,že ju presvedčí, aby sa mala rada a potom milovala aj jeho. ()
Kieslowskeho pokáni za Krátký film o zabíjení. Něha, čistá láska a úžasná Grzyna Szapolowska, to vše na minimalistíckém, biblickém půdorysu, jak v prostoru a čase, tak i v rámci hereckých projevů. Vše naplno a naprosto koncentrované. Děkuji Mistře. Zajímavé recenze: Douglas ()
Reklama