Režie:
Jesper W. NielsenScénář:
Søren SveistrupKamera:
Erik ZapponHudba:
Sune MartinHrají:
Lars Mikkelsen, Sofie Gråbøl, Harald Kaiser Hermann, Albert Rudbeck Lindhardt, Laurids Skovgaard Andersen, Lars Ranthe, Søren Sætter-Lassen (více)Obsahy(1)
Príbeh filmu je založený na skutočných udalostiach odohrávajúcich sa v šesťdesiatych rokoch minulého storočia. Do detského ústavu v Gudbjergu sa dostanú dvaja bratia, Elmer a Erik, na obdobie, kým sa ich matka (Sonja Richter) nevylieči z vážnej choroby. Avšak z týždňov sa stanú mesiace, z mesiacov roky a chlapci si uvedomujú trpkú skutočnosť, že na to, aby prežili v ťažkých podmienkach, ktorým panuje násilná autorita riaditeľa ústavu (Lars Mikkelsen) a neustále ponižovanie zo strany vychovávateľov, sa musia stať "duchmi", ktorých si nikto nevšíma. A práve mladší z bratov, hendikepovaný Elmer, ktorému sa darí zvládať ťažký život v ústave lepšie a to vďaka inteligencii prevyšujúcej ostatné deti, sa rozhodne svojmu osudu jedného dňa postaviť. (sochoking)
(více)Videa (2)
Recenze (115)
Nádherný film a bezmála dokonalý umelecký zážitok akých je pár za život. Dáni ukázali to najlepšie zo svojej kinematografie a vznikol z toho jeden vyspelý, priamočiary a pútavý film, ktorý si ma, aj napriek počiatočnej skepse, tátalne získal. Po všetkých stránkach "vychytaný" snímok. Môžem len odporúčať. 90 %!! ()
Další slušně udělanej film o ošklivých, tentokrát ale hodně ošklivých věcech (je to náhoda, ale sotva před pár dny jsem viděl podobného Krále z ostrova Bastoy). Hodnotím vlažně. Zdálo se mi to být přitažené za vlasy, přemrštěná krutost, na druhou stranu nepochopitelná loajalita a zbabělost. To je opis chování dospělých. Dětskou opatrnost, vyvolanou nekonečným bitím, mi nedělá problém pochopit. Dětské herecké výkony nebývale dobré, ani nechci vědět, jak si na nich režisér vynutil tolik slz a smutku- to by možná mohlo být taky na film. Nějak se tomu ale rozpadl konec. Časově to vůbec nesedělo, starší chlapci měli jít do týdne pryč, bráchové se stačili kompletně uzdravit a ti jejich kamarádi tady přitom pořád ještě byli, Elmerovi se proměnil charakter, najednou z něj byl malej Zorro mstitel, prostě se tomu z mého pohledu nepovedl finiš. Ale je pravda, že mi nevyhovuje ani to téma, podobných filmů jsem už viděl x a je to pořád na jedno brdo. ()
Čo sa mňa týka, tak za posledné roky ide o jeden z najlepších dánskych snímkov, pričom na túto smutnú tému je to to najlepšie čo som doposiaľ videl. Námet prevýchovy detí v nápravných centrách alebo detských domovoch nie je u severanov vôbec zriedkavý, no ešte tu nebolo nič tak komplexné a po všetkých stránkach dokonale vyvážené ako práve tu. Nenašiel som tu ani jednu chybičku, nič čo by mi aspoň trocha vadilo. Naopak. Je tu všetko, čo na výnimočnú drámu treba. Film ma vtiahol do príbehu dvoch bratov už hneď od začiatku a potom až do konca mi kmásal srdce. Neobyčajne pútavé, že človek až skoro zabudne dýchať, atmosferické, technicky precízne zvládnuté, pekná kamera, emotívna stránka až niekde v oblakoch (no pritom nie sentimentálne ani patetické), smutné, kruté a chladné tak, ako to vedia len severania. A to pritom pri všetkých tých smutných veciach sa nezabudlo aj na niečo pozitívne - na dojímavú bratskú lásku, ktorá tu bola opísaná neobyčajne hrejivým spôsobom. A ku koncu dokonca prišlo aj na veľkú dávku napätia, pričom sa tu režisér s divákom pekne pohral. BRAVOOOO, veľký filmový zážitok! ()
Uff, další dětský domov, další tyranie. Tentokrát se v něm ocitnou dva sourozenci a oba tam téměř přijdou o život. Dánové tato dramata umějí na jedničku. Ale včerejší německý Freistatt mě oslovil o chlup víc. Tento film je více o dětech, mladšímu bratru je kolem 6-7 let. Jeho starší bratr se pokouší ho chránit, ale nakonec se situace úplně obrátí. Předčasně dospělé děti čelí nelítostnému režimu v sirotčinci i v zemi a všeho schopným úřadům. ()
Naprosto dokonale zpracovaný důkaz toho, že naděje umírá vždycky jako poslední. A že v nespravedlivém světě se bez boje nedá vyhrát pouhým čekáním či zbabělým ústupem. Dánové mě už srdceryvným Honem přesvědčili, že jim mám u sebe nechat otevřené dveře a mrazivým dramatem Der kommer en dag mě naprosto přesvědčili o svém filmarškém umu. Tam, kde mě zcela odrovnala role Madse Mikkelsena ve výše zmíněném Honu, tam mě uchvátila role jeho méně známého, za to stejně herecky kvalitního bratra Larse, u kterého pevně doufám, že jsem jej neviděl naposledy. Dětské role na výbornou, neviděl jsem prozatím důvěryhodnější výkony takto mladých tváří. Na konci i slza ukápla. Doporučuju každému, kdo má rád filmy alespoň z poloviny stejně tak jako já. Jsem ohromně vděčný, že mohu dlouho očekávaný tisící komentář udělit zrovna tomuto dílu. P. S. Nestává se mi moc často, jak strašně mě uchvátí název snímku. Tenhle tak mocně sedí k celému příběhu, až bych jen za takovou maličkost přidal další hvězdu. ()
Galerie (10)
Photo © Nordisk Film
![Ten den přijde - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/630/160630880_d32754.jpg)
Zajímavosti (5)
- Herec Lars Ranthe, který hrál jednoho z tyranských vychovatelů Tofta Lassena, během natáčení nemluvil s ostatními herci, a to z důvodu, aby scény působily co nejvíc reálně. Na plac tedy chodil až když se natáčelo a při některých krutých scénách z něj měli dětští herci skutečný strach. (Tet.Ew)
- Celosvětová premiéra proběhla 13. dubna 2016 v dánském Odense. (Varan)
- Kytarista na ulici hraje píseň „Shadow of a Gypsy“ dánské rockové skupiny Ache, v červenci 1969. Píseň ale vznikla až v srpnu 1970. (vojacekr)
Reklama