Režie:
Wojciech SmarzowskiScénář:
Wojciech SmarzowskiKamera:
Piotr Sobociński Jr.Hudba:
Mikołaj TrzaskaHrají:
Michalina Łabacz, Arkadiusz Jakubik, Wasyl Wasylik, Adrian Zaremba, Jacek Braciak, Tomasz Sapryk, Izabela Kuna, Kinga Preis, Jarosław Gruda (více)Obsahy(2)
Píše se rok 1939. Zosia Głowacká je z malé vesnice v jihozápadní části Volyně, obývané Ukrajinci, Poláky a Židy. Láska ji poutá k ukrajinskému mladíkovi, ale otec ji provdá za bohatšího statkáře Macieje Skibu, staršího vdovce s dvěma dětmi. Život vesnice drsně a tragicky mění náznak okupace Sovětského svazu fašisty, později židovský pogrom, příchod Němců a nepovedené ukrajinské snahy o vytvoření nezávislého státu. Další bolestí poznamenává místo vlna vojsk vítězící Rudé armády, genocidu – v níž lidé tu doslova mizí, mají na svědomí bandy Banderovců. Uprostřed tohoto moře nenávisti mladá Zosia trpí, ztrácí manžela, dočasného milence a zoufale se snaží zachránit své děti… Rodinné drama, válečné drama, národnostní tragédie. Příběh tisíců vesničanů, z nichž přežije jen několik stovek, je vyprávěný právě „skrze osud jedné ženy“, v němž se zrcadlí veškerá složitost tehdejší doby. Přes komplikovanost reality a faktů ponechává režisér možnost orientace v historických událostech, daří se mu prolnout hlavní linii vyprávění se zlomky dalších lidských osudů, stejně jako nechá diváka cele projít skrze bezpráví, násilí, lidskou bolest (v poslední čtvrtině je toho navršeného zla i násilí hodně) až k symbolickému, smírnému konci. Skvělý scénář plně naplnila mimořádná realizace, podpořená folklórními prvky, úchvatnou výtvarnou stránkou, mistrnou zkratkou v zobrazení násilných či bojových akcí, desítkami válečných scén. Působivá kamera se nebojí silné exprese při zobrazování jednoduchých či několikanásobných plánů scény. Ocenění zaslouží režijní vedení hlavní ženské role i hereckých představitelů desítek drobných postav... Wojciech Smarzowski vypráví o vraždění polských civilistů ukrajinskými nacionalisty v letech 1943–1944, které je známo jako volyňský masakr. Etnické čistky a genocida byly namířeny nejen proti Polákům, ale i Ukrajincům, kteří nebyli příznivci UPA a pomáhali Polákům, v malé míře i proti ruskému obyvatelstvu, Židům, Arménům a obyvatelům jiných národností žijících v oblasti Volyně. „Neodpouštělo se“ ani smíšené manželství... Přesný počet obětí není znám. Historici odhadují, že bylo zavražděno asi 50 – 60 000 Poláků a 2 – 3 000 Ukrajinců. Tyto zločiny byly páchány a organizovány Ukrajinskou povstaleckou armádou (UPA) a Organizací ukrajinských nacionalistů (OUN). (Česká televize)
(více)Recenze (388)
Velmi drsné ()
Opravdu pekelně bestiální film. ()
Polští tvůrci opět bodují a vítězí na plné čáře. Opravdu silný film, kde se při některých scénách chtělo až zvracet, jak brutálně bylo ztvárněno zabíjení. Přitom je vše natočeno opravdu skvěle, až moc realisticky. Takové filmy se musí vidět, ale stačí to jen jednou. Skutečně silný zážitek! ()
Kdybych si mohl vybrat, nikdy bych si to nepustil. ()
Drama z nejkrutějšího období našich dějin. Ve volyňské oblasti byli jak kolaboranti s němci, tak i někteří poláci ukrývající pronásledované židy (což se často nevyplatilo), a pak tu byla Ukrajinská povstalecká armáda, která "musela" "očistit" Ukrajinu od poláků. I přes její zločiny, v září 2014 ukrajinský prezident Porošenko označil bojovníky UPA za "příklad hrdinství a vlastenectví na Ukrajině" a v dubnu 2015 Parlament Ukrajiny schválil zákon, který udělil příslušníkům OUN (Organizace ukrajinských nacionalistů) a UPA status bojovníků za svobodu Ukrajiny. Nepříjemná a těžká látka k natočení, což ale Wojciech Smarzowski zvládl výtečně. Syrové a zřejmě i věrohodné drama, kterému není co vytknout, zatím asi nejlepší polský film, jaký jsem kdy viděl. ()
Film začne nevinně, ale až zbytečně rozvlekle. Celková stopáž je přepálená. Na můj vkus až zbytečně drsné a místy nechutné zobrazení co se točí moc velkou náhadou kolem hlavní hrdinky. Chválím upozornění na tuto černou skvrnu v Ukrajinské samostatnosti. Mluví se o genocidách ve Rwandě, v Jugoslavii, ale co za masakry se dělo "za kopečkama" to rozum zůstává stát. Válka dělá z lidí zrůdy. Nebo jsou lidi zrůdy? Po shlédnutí filmu vám bude trochu špatně, a budete mít zlost skoro na všechny a asi překvapivě nejméně na nacisty. ()
Krutarna ()
Na ukrajinskom vidieku sa odohráva veselá svadba a mohol to byť film o folklóre tamojšieho obyvateľstva.. keby sa to neodohrávalo v období dnes znovu oslavovaných hesiel Slava Ukrajine ako bolo zvykom v prvej polovici 40-tych rokov minulého storočia... ak má niekto prdel z toho, že po Kyjeve pochodujú podobní zmrdi ako v tomto filme, mal by sa sám udať ako potencionálny kreténsky pičus.. ()
Strašné! Z tohoto se budu ještě hodně dlouho vzpamatovávat. Čím se liší někteří vrcholní představitelé Ukrainy od bolševických zrůd, když bagatelizují tato banderovská zvěrstva a ještě dělají z toho zločince národního hrdinu? Stažení publikace snímku z Ukrainské scény také o něčem vypovídá a rozhodnem není znakem demokratického státu. Jinak bravurně natočený snímek. Neskutečné, co dokáží poláci vyprodukovat. ()
Jeden z nejtěžších filmů, zobrazující krutosti, kterých jsou lidé ve válkách schopni když se ze sousedů stanou psychopati. Přesto jsem rád, že jsem zrovna tenhle film viděl. Nechápu jen, jak je možné, že zeměkouli po všech těch hrůzách ještě nesežehl boží hněv. Podívaná pro přemýšlivého diváka se silným žaludkem. Doporučuji recenze Gudaulin nebo Malarkey. Jen bych se opakoval..Je to 95%, ()
tak to byla tedy síla, už dlouho jsem neviděl nic tak brutálního, člověk by nevěřil, že se něco takového mohlo dít, takové zvěrstvo. I když, není to zase tak dlouho, kdy se něco podobného dělo ve Rwandě v rámci etnických čistek. Ale zpátky k filmu, bylo to natočeno velmi sugestivně, takové filmy v tuzemsku nikdo asi nedokáže natočit. Trochu jsem se obával délky filmu, ale nebyl k tomu žádný důvod, prostor k nudě jsem žádný nenašel. Scény v poslední třetině filmu jsou pro opravdu silné povahy a ne každý se vydrží dívat a neodvrátí zrak. Jediné, co bych filmu vyčetl, je jistá nepřehlednost, místama jsem se v tom trochu ztrácel ()
Drsné, syrové a kruté představení nacionalistického fanatismu a genocidy v té nejstrašnější a nejhnusnější podobě. Upalování děcek, zabíjení a mučení a atmosféra absolutní beznaděje a bezmoci. Dobře natočené drama s výbornou kamerou, skvělou hudbou a dokonalou Michalinou Labacz v hlavní roli. Přesto nemůžu udělit pět hvězd. Úvod, představující folklórní obyčeje kraje je neskutečně a zbytečně dlouhý. Určitě není nezajímavý a zbytečný, ale místo čtyřiceti minut mu stačilo věnovat minut patnáct. I některé další úseky v první polovině jsou v mých očích trochu dějově překotné a uspěchané. Druhá polovina - to už je vážně neskutečný mazec. 80%. ()
Otřesný, co si sousedi dokážou taky navzájem provádět. ()
Silný příběh, zbytečná stopáž, unylejší děj. ()
Tvl, kua, adopr..... dost silnej film. Hodně dlouho jsem neviděl tak povedený dílo. Určitě to NECHCI vidět znovu. Jednou stačilo. 5 hvězd zaslouženejch ()
Zosia Głowacka byla proti své vůli provdána za starého statkáře Macieje, který měl dvě děti. Zosia ale milovala mladého Ukrajince. S Maciejem měla později syna. Život ve vesnici ale drsně mění okupanti Savietskoho sojuzu, židovský a polský pogrom, příchod Fírera a nepovedené ukrajinské snahy o vytvoření nezávislého státu. Nakonec vesnici dorazí Banderovci… No, jak to popsat. Je to velice rozporuplný film. V postavách jsem se ztrácela, stopáž byla až moc dlouhá. Na druhou stranu, motiv byl skvělý, námět také. I zpracování se mi líbilo, i když z toho masakru moc vidět nebylo, místy jsem nadávala a zavírala oči (ehm děti ehm). Nejděsivější pro mě bylo zjištění, že Ukrajina nebyla vždycky svatá… ()
Co totálně dojebávalo skvělý pocit z filmu byl začátek, oproti tomu ho ale slušně vynahradil konec! Genocida Židů, Poláků a v neposlední řadě i Ukrajinců byla od poloviny filmu až do konce přímo hmatatelná. Morbidní vraždění děti, znásilňování žen i zabíjení chlapů bylo vážně otřesný (oběšení, roztrhání koňmi, zabalení dítěte do sena a následně upálení, sekání hlav a další....). Jako kam se serou vikingové a jejich fakin "blood eagle"! Tohle je fakt strop a rejža tady brutalitou fakt nešetřil. Až si člověk říká, jak se tohle mohlo dít. Jednu hvězdu ubírám za unuděný začátek, příšerně dlouhou stopáž a zmatek v ději, kdy jeden neví, kdo koho už znásilnil a koho to ještě čeká.... ()
Nemám rád vojnové filmy, buď sú umelo patriotické, alebo prehnane akčné, alebo nestráviteľne realistické, Poliaci sa naučili robiť to posledné a ide im to obdivuhodne, nepasujme sa za historikov a nepokúšajme sa prikláňať na ktorúkoľvek stranu zobrazeného konfliktu, každý národ má svojho krvilačného vodcu, ktorý dokáže v masách prebudiť aj tie najzaspatejšie nízke pudy a stvoriť tak tisíchlavého šialeného draka nivočiaceho všetko okolo seba, nedokážem si predstaviť, ako sa môže vcelku normálny sused zmeniť na rozparovača len preto, lebo sa mu odrazu rozjasní, že on je tá elita živočíšstva a vy ste poddruh, ktorý nemá čo zavadzať jeho rozvoju, a preto sa mi na to veľmi zle pozerá, ohromne silný film, skvelá kamera, skvelí aktéri, skvelé všetko, 85%. ()
Dobrý film o jednom dementním národě, který dneska naše vláda obdivuje ()
Ze začátku si nedokážu odpustit srovnání s filmem Иди и смотри, se kterým si myslím, že má Wołyń mnoho společného, ale i přesto považuji tento klenot polské kinematografie o několik úrovní lepším filmem, který poukazuje na hrůzy, které se děly během války. Wołyń jako celek působí velmi surovým, chladnokrevným na nic nehrajícím si dojmem. Zcela jasně a zřetelně divákovi nabízí velmi realistický a krutý pohled na nepříjemnou minulost polských obyvatel, kteří byli krutě vyvražďováni ukrajinskými nacionalisty. Úvodní část filmu mi nepřijde jako pro mnohé zde zbytečná, naopak skvěle vyobrazuje historii a tradice, které jsou mimochodem velice zvláštní a folklórní prvky mě zcela překvapili a s údivem jsem je sledoval. Především ale vyobrazuje soužití polských a ukrajinských obyvatel a mně osobně tento úvod vtáhl a více přiblížil život, který ti lidé v té době prožívali a tento aspekt má podle mě velký vliv na procítění a vnímaní dalších událostí, které se v průběhu filmu vyskytují. V průběhu celého filmu sledujeme život jedné dívky, která nás vlastně doprovází celou historií oblasti Volyňe. Zažíváme nástup komunismu v podobě Sovětského svazu a o pár let později zažíváme nástup fašismu, se kterým přichází konečné řešení Židovské otázky v podobě holokaustu. Tato výměna těchto režimů nenechává diváka klidným a je až neuvěřitelné, s čím se museli obyvatelé této oblasti vypořádat a v tomto filmu je to brilantně vyobrazeno a ta atmosféra, která z toho vyzařuje je ohromující, děsivá a těžko se vám bude při některých scén dýchat. Všechna ta atmosféra na diváka padá a mnohdy je to opravdu těžké všechny ty pocity vnímat a nějak na ně reagovat. Po stránce režijní a scenáristické není co vytknout, je to brilantně sepsáno, natočeno, dokážu říct, že by si film klidně zasloužil ještě delší stopáž. Kamera dokáže nabídnout ohromující záběry a divák si připadá, jako kdyby na tom místě doopravdy byl, ať už se jedná o detailní záběry, nebo naopak o dlouhé stopáže beze střihu. Když už jsem zmínil střih, ten je v určitých místech zcela nelogický a působí velice amatérským dojmem. Po herecké stránce zde není co řešit a myslím si, že o těch hereckých výkonech to především ani není, ty jsou zcela vedlejší, ale i přesto stojí za zmínění herecký počin Michalina Łabacz, která tuhle těžkou roli zvládla skvěle. Závěrečná část filmu je vyobrazení toho hlavního důvodu, proč tento snímek vůbec vznikl a to je brutální genocida prováděna ukrajinskými nacionalisty v boji za svobodný a "čistý" stát Ukrajina a musím říct, že je to hodně silné sousto, které film servíruje divákovi a není to pro každého diváka snadné sledovat. Ačkoliv je brutalita doprovázena více méně celým filmem, tak v závěru dosahuje vysokých hodnot. Hlavním cílem tohoto snímku bylo poodkrýt děsivou minulost polských dějin a ukázat ji veřejnosti a tím vzbudit jistou diskuzi na toto téma a to si myslím, nebo spíš jsem zcela přesvědčen, že se podařilo. Na tyto události by se nemělo nikdy zapomínat a jsem nesmírně rád, že tento snímek vznikl jako připomínka nejtemnějších dějin 20. století. Polská kinematografie v tuhle chvíli stvořila klenot, který povýšil filmařinu v tomto státě o několik úrovní výše a zviditelnil ji tak. Wołyń je přesně ten důvod, proč miluji kinematografii, protože ve mně tento snímek dokázal vzbudit tak hodně pocitů, které se těžko prožívají a popisují. Tvrdá, surová, chladnokrevná a poctivá filmařina v celé své kráse. () (méně) (více)