Režie:
Milan VošmikScénář:
Ota HofmanKamera:
Jan NovákHudba:
Svatopluk HavelkaHrají:
Jaroslav Vízner, Martin Růžek, Vladimír Hrubý, Oldřich Musil, Saša Brejcha, Eman Fiala, Juraj Herz, Gustav Hrdlička, Monika Švábová, Josef Koza (více)Obsahy(1)
Sérii dětských filmů o detektivu Martinovi, jenž zasahuje v případech, v nichž jsou zapleteny děti, uvozuje právě tento snímek. Skládá se ze dvou povídek: v první ("Tři láhve") se malý hrdina, prchající z dětského domova, zaplete do loupeže poštovních znánek..., v druhé ("Létající kolotoč") děti bojují s nepoctivým majitelem pouťových atrakcí... Dnes je to sice již naivní podívaná, která však přesto zdařile evokuje dětskou bezprostřednost. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (10)
Dvou povídkový detektivní snímek o vyšetřovateli Martinovi zabývající se případy, kde figurují děti. Kouzelný, ale dnes již značně naivní počin, který je pro malé diváky natočen vyváženě. První povídka je hlavně pro chlapce, kterým se líbí policejní zásahy a přestřelky. Toho se dočká hrdina příběhu, který utekl z dětského domova a Martin ho hledal. Druhá je zase spíše pro děvčata. Majitel kolotoče na pouti záměrně okrádá děti kratšími jízdami a ti si to nenechávají líbit. V noci rozebírají kolotoč a jednotlivé díly roznášejí různě po okolních střechách. A ti starší pro ty malé uspořádají pouť vlastní. Příběhy jsou srozumitelné, nenáročné dětskému divákovi i dobrodružné. Martin s dětmi jedná tak, jakoby byl sám ještě duší dítětem, ale oni mu rozumějí a sdílí s ním mnohé sympatie. Z nostalgického hlediska je to ukázka toho, že se dali dělat i jednoduché detektivky pro děti, které měli v české filmografii zdárnou budoucnost. ()
Ta první povídka "Tři lahve" byla jakž takž. Ta druhá "Létající kolotoč" byla dost poslabší a těžko uvěřiitelná, no, alespoň jsem se dozvěděl, že za 7 Kčs bylo k mání dva a půl litru benzinu i dýškem. Hlavní postavu Martina hrál Jaroslav Vízner. ()
Příjemný film na nedělní odpoledne s dětmi, když venku prší. Detektiv Martin s neuvěřitelně klidným a přátelským přístupem si ziskává srdce dětí. Spíš než kriminálka vyloženě rodinný film. ()
No jo,po těch 40 letech už to nějak nefunguje.Ještě že je Martin takovej sympaťák. Je to strašně pomalé ale jako žánrové snímky své doby to není špatné:-). ()
20% — V době mého dětství tuto sérii v televizi nedávali (patrně z důvodu emigrace představitele titulní role), takže nemůžu posoudit, jak to působí na děti. V dospělosti ale na mě snímek působí zmateně a dost často nelogicky. Chápu, že detektivní zápletka musí být poplatná cílové skupině, ale i tak. ()
Volejte Martina je první ze čtyř dětských filmů s kriminálními případy. Tento je složen ze dvou kratších povídek. Ani jedna není bůhvíjaká. Po těch 55 letech jsou doslova dětinsky příšerné a nezajímavé. Černobílé pojetí tomu také nepomáhá. [155. hodnocení, 10. komentář, 53%] ()
První povídka zmatená a nepochopitelná. Hlavně nerozumím tomu, proč stále ukazují prastarou fotografii nádvoří pošty. Druhá povídka již celkem normální. Díky Menšíkovi se na to dá dívat. Martin tentokrát přes hubu nedostane. ()
Dětský film s krominální zápletkou, to zní slibně. Ovšem tento snímek svým poeticko-dadaistickým pojetím překonal míru únosnosti. ()
Zase jedno dílo, které neprošlo časem. Spojení Hofmana s režisérem Jindřichem Polákem fungovalo podstatně lépe a díla naopak ten čas překonávají. Čím to asi je? ()
1.—To spojení kluk, notes, známky, Mauricius vymyslel kdo? Scénárista? V tom případě také mohl na konci vysvětlit, jak se ten kluk dostal ze zamčené kanceláře s mřížemi. No, divák snese všechno. Já ne. Za nula bodů. 2.—Ne, nebere mi to. Kašlu na obr díry ve scénáři, prostě to nemá logiku, a navíc je to blbina. Ani zde nic nedám, i když jsem myslel, že by to Andrea Čunderlíková nějak potáhla, ale neměla na to ani léta, ani prostor. ()
Reklama