Tvůrci:
Dan FogelmanHudba:
Siddhartha KhoslaHrají:
Milo Ventimiglia, Mandy Moore, Sterling K. Brown, Chrissy Metz, Justin Hartley, Susan Kelechi Watson, Gerald McRaney, Chris Sullivan, Alan Thicke (více)VOD (1)
Série(6) / Epizody(106)
Obsahy(1)
Seriál Tohle jsme my sleduje životy manželů Jacka a Rebeccy Pearsonových a jejich tří dětí, jež přišly na svět v den otcových narozenin. Kate a Kevin se měli narodit z trojčat, ale jejich biologický bratr zemřel při porodu. Rodiče však byli připraveni si odnést domů tři děti, a tak adoptovali dalšího novorozence Randalla, který se narodil ve stejný den a byl přinesený do nemocnice, když ho jeho biologický otec zanechal u hasičské stanice. Pilotní díl začíná v den šestatřicátých narozenin už dospělých sourozenců, z nichž každý se potýká s různými problémy. Kevin se prosadil jako televizní herec, ale není si jistý, kým vlastně je a kým chce být. Kate je obézní a nedokáže s tím nic dělat, dokud se během terapie neseznámí se stejně postiženým Tobym. Nejúspěšnější je Randall, který je partnerem ve velké firmě, ovšem celý život cítí zášť ke svému skutečnému otci, dokud ho blíže nepozná... Působivé drama je vyprávěno nelineárním, a tím pádem na sledování náročnějším způsobem. Volně se pohybuje ve třech časových úsecích – 1980 (narození dětí), 1987–95 (děti rostou), současnost (děti jsou dospělé) – v jedné scéně se tak můžeme dozvědět o úmrtí jednoho z aktérů, abychom ho vzápětí sledovali v jiném období. Silně napsané postavy jsou nesmírně živé, uvěřitelné, a přestože mají řadu negativních rysů, jejich postoje jsou vesměs pozitivní. Všechny jsou bezchybně obsazeny a přesvědčivě ztvárněny svými hereckými představiteli.
Milo Ventimiglia (nar. 1977) se prosadil zejména v televizi. Měl např. velké role v úspěšných seriálech Gilmorova děvčata (2001–06) a Hrdinové (2006–10). Za roli Jacka má dvě nominace na Emmy... Mandy Mooreová (nar. 1984) je známá především jako zpěvačka. Za postavu Rebeccy má jednu nominaci na Zlatý glóbus... Sterling K. Brown (nar. 1976) je veteránem americké televizní tvorby. Oceňovanou postavu advokáta Christophera Dardena, žalobce ve sledovaném procesu s O. J. Simpsonem, vytvořil v seriálu American Crime Story (2015–16). Za roli adoptivního syna Randalla získal Emmy, Zlatý glóbus a Cenu Cechu amerických herců (SAG); ty dvě poslední dokonce jako první afroamerický herec za hlavní úlohu v dramatickém seriálu... Chrissy Metzová (nar. 1980) se před obsazením do seriálu Tohle jsme my uplatnila jen v několika menších seriálových rolích. Za postavu Kate byla dvakrát nominovaná na Zlatý glóbus a jednou na Emmy... Justin Hartley (nar. 1977) se zatím uplatnil zejména v televizi. Dostal větší příležitosti v seriálu Smallville (2006–11) jako zelený lučištník Green Arrow a pak v populární mýdlové opeře Mladí a neklidní (2014–16). V seriálu Tohle jsme my ztělesnil postavu Kevina... Susan Kelechi Watsonová (nar. 1981) hraje také hlavně v televizi (mj. seriály Třetí hlídka a Louie). Postava Randallovy manželky Beth je zatím její největší příležitostí... Chris Sullivan (nar. 1980) má na svém kontě několik menších filmových rolí, ale i on se uplatnil zejména v televizi, např. v Soderberghově historickém seriálu z newyorské nemocnice The Knick, u nás nazvaném Doktoři bez hranic. Postava Kateina přítele Tobyho je pro něho zatím největší výzvou... Scenárista, producent a režisér Dan Fogelman (nar. 1976, New Jersey) se prosadil v roce 2003 jako jeden ze scenáristů sitcomu Jako rodina. Stal se kmenovým autorem studia Pixar, kde se podílel na úspěšných animovaných titulech Auta, Bolt – pes pro každý případ a Na vlásku. Začal se specializovat na komedie pro dospělejší publikum (např. Bláznivá, zatracená láska nebo Frajeři ve Vegas), ale největších úspěchů dosáhl v televizi. Po sitcomu o rodině mimozemšťanů v New Jersey Sousedi (2012–14) a historickém komediálním seriálu Galavant (2015–16) vytvořil v roce 2016 mimořádně úspěšný příběh trojčat Tohle jsme my, který byl vyznamenán řadou prestižních ocenění, mj. Emmy a Zlatý glóbus pro jednoho z hlavních představitelů Sterlinga K. Browna a nominace na Zlatý glóbus a dvě Emmy v kategorii dramatických seriálů.
(Česká televize)
Recenze (71)
Seriál, který vás chytne za srdce ať chcete nebo ne. Uvěřitelné, lidské, hřejivé, dojemné, vtipné, dramatické, smutné......a to hodně. ()
Seriálem This Is Us jsem byla uchvácena snad od začátku až do konce! Je to opravdu perfektní a hodně emotivní seriál, který na televizních obrazovkách chyběl, aniž bychom o tom věděli. Já jsem tedy hodně zvědavá, s čím se vytasí v další řadě a jestli tu první trumfne. ()
K tomuto seriálu jsem se dostala náhodou a můj první dojem byl, že půjde o běžnou story ze života jedné rodinky, tedy nic extra výjimečného. takhle jsem se už ale dlouho nesekla! příběhy se prohlubují a komplikují spolu s tím, jak má divák možnost poznat psychiku jednotlivých skvěle propracovaných postav a zápletek. Se mnou osobně nejvíc rezonoval příběh Rebeccy a Jacka, který byl realisticky znázorněn se všemi možnými úskalími vztahu, stejně jako nádherně zobrazenou láskou, která tím vším prostupovala. Především ve třetí sérii je skoro každá epizoda tak dojemná a lidsky krásná, že jsem měla slzy v očích. This is real life, tough and painful at times, but with family like this around you, there is also strong connection and beauty underneath it all which makes it worth living. EDIT: Po zhlédnutí poslední série smekám a se slzou v oku se loučím s nádhernou rodinou Pearsonových. Takhle realisticky natočené a emočně silné rodinné drama jsem ještě nikdy neviděla a myslím, že už ani neuvidím. Just perfection. ()
Nádherný sladkobolný seriál <3 I takové upuštění od všech těch GOT,vikingů aj. je potřeba :-)) ()
Pět let byl mou pravidelnou dávkou emocí Parenthood. Šest sérií uteklo jako voda a po konci nebyla nikde žádná náhrada. Po skoro dvou letech tu máme This is us. Seriál mě chytl hned od začátku a držel mě po celou sérii. Máme tu zase plno emocí od radosti, přes smutek až k překvapení, když některé epizody končí WTF momenty. Herecké obsazení moc pěkné, kupa známých i neznámých herců. Jediný, co mě trošku vadilo byly scény z minulosti, které nejsou nijak datově upřesněny a člověk občas neví v jaké době se zrovna nachází, přitom by stačilo přidat datum na začátek scény. Většinou jsou ty scény brzy zasazeny třeba velikostí dětí nebo vztahy mezi postavama a člověk se pak snadno zorientuje. Celkově jsem moc spokojen, na Parenthood to ještě nemá, ale uvidíme, co přinese další série. S2 - Opět hodně silné, epizoda s požárem a jeho následkem asi nejsilnější z celé série. Celkově se opět více dozvídáme o postavách a jejich minulosti, občas se mrkneme i do budoucnosti. Překvapila epizoda se Sylvestrem Stallonem, když Kevin na začátku řekne, že bude točit se Stallonem, nečekal jsem, že tam Sly bude a natož skoro celou epizodu. ()
1. série **** ()
Nemyslela jsem, že budu ještě někdy měnit top desítku mých all time oblíbených seriálů. But here we go. ()
Naprosto fantastická hudba. Neskutečná a dechberoucí. Krása. ()
Seriál jsem začala sledovat jako náhradu za moje milované Six Feet Under, které jsem po několika letech dosledovala. This Is Us je dobrý seriál, který je místy až moc sladký. Chybí mi tady ironie Six Feet Under. Na druhou stranu Milo Ventimiglia je strašný sympaťák a táhne celý seriál. ()
KOMENTÁŘ K 1. ŘADĚ: Seriál je při vší základní velikosti nepochybných kvalit, jimiž si lze jedině vysvětlit jeho seriózní zásah estetikami napříč, také skvěle připravenou návnadou. Momentů, kdy jsem tuto vypočítavost zaznamenal, nebylo málo a raději je všechny zapomenu, než abych je tu jeden po druhém znechuceně shrnoval. Hodnotu rodiny seriál propaguje bezchybně. Dojímal mě a propojit naše tolik disparátní příběhy replikami pro všechny umí tak, že jeho scénáristům závidím. Zároveň se ale zacyklil do jakéhosi emočně metabolického pravidla pořád stejně padajících a zvedajících se postav, což je nejvíce patrné na nekonečně rozmlouvajícím páru Tobyho a Kate. Navíc se nemohu zbavit (rasistického?) podezření, že nápad anticipovat Randallovu kariéru zálibou v Rubikově kostce pochází z The Pursuit of Happyness/2006. A samozřejmě jste-li ze sebe zklamáni, protože vězíte v obezitě, v povrchních vztazích nebo v hypochondrii kancelářského workoholika, potažmo máte-li jen nezvladatelné nutkání se do nich vciťovat, abyste mohli zapomenout, že jste na tom ještě hůř, najdete se zde o to „spočítaněji“. ()
Herci hrajú výborne a každý ma dostatok priestoru v deji, hudba sa hodí a rozhodne to nenudí. Problém je v tom, že celý seriál stojí a padá na tom, na koľko sa dokáže divák vžiť do problémov jednej z viacero hlavných postáv, aby ho to mohlo začať citovo vydierať tým správnym spôsobom (celkom okato to už naznačuje aj názov). Mne sú ale všetky ich strasti úplne cudzie, v nikom z nich sa nevidím a tým pádom potreba pustiť si ďalší diel sa vôbec nedostaví. PS: Mám dosť silné podozrenie, že Justin Hartley tam vlastné hrá sám seba s ohľadom na jeho účinkovanie v istých nemenovaných seriáloch. Drop 3/18 – 60% ()
Veľmi príjemný seriál, ktorý naplní optimizmom a pokojom skrz pekný príbeh či soundtrack. Žiadne násilie, vraždy alebo nepokoje, iba milé prekrývanie rodinných príhod z minulosti s prítomnosťou. Herci pôsobia prirodzene a uveriteľne, vďaka čomu nie je problém nájsť si hneď niekoľkých sympatizantov. Miestami možno až príliš idealistické, no vďaka občasným hlbším myšlienkam to môže dať človeku viac ako len bezduché snívanie. ()
Family attachment handbook. superkvalitní scénář, výborné herecké obsazení. Po druhé řadě je to úkaz, neskutečně dobré ! Hmmm , ve třetí sérii už přeháňka s uměle vršenými problematikami, ztrácí to na věrohodnosti, no nic dokoukám a pak šáteček. ()
Klasická, dobře provedená americká střední vlna. Ale země je to šílená, způsob řešení „problémů“, z nichž pak vznikají skutečné problémy, je tu odstrašující. To je znázorněno realisticky. ()
Asi jsem na tento seriál neměl koukat... nemám děti a i rodina za moc nestojí :( Ale to není důvod, abych neuznal, že tento seriál je sice přikrášlený, ale i tak velmi dobrý. Každý normální by chtěl takový život prožít ... ?! Ode mě silnější 3* . ()
Táto citová vydieračka, je tak pekne zabalená do skvelo napísaných a zahraných postáv :) Hodnotené po I.sérii. ()
DAMN, I LOVE IT!!! Takový útok na city a emoce! Ohhh, jak já to zbožňuju! Je to bezvadně a svižně natočené, jedinečný casting, vtipné hlášky, má to šťávu a význam slova "rodina" dostává jiné rozměry! ***THE BIG THREE*** ()
This is us je neskutečně silným rodinným seriálem, které osobně přímo nevyhledávám, ale tenhle mě chytl za srdce jako žádný jiný. A to je přesně to, co s vámi udělá, když se rozhodnete dát mu šanci a podívat se na něj. Můžou za to především jednotlivé postavy, ke kterým si už po pár epizodách vytvoříte opravdové pouto a záleží vám na jejich osudech. Všechny ty radosti i starosti jsou najednou i vaše, protože je prožíváte s nimi. Z počátku jsem se bála, že je toho všeho až "příliš". Příliš dokonalý vztah manželů Pearsonových, příliš náhod, příliš klišé, příliš nepravděpodobných zvratů, příliš citlivých témat... Přesto to ale z nějakých důvodů vychází, působí opravdově a především vás to zasáhne hluboko. Naprosto perfektní podívaná skrze prolínání se přítomnosti, minulosti i budoucnosti. Po zhlédnutí This is us se zkrátka stanete členem rodiny Pearsonových, ať už chcete nebo ne. ()
"Ale celý zbytek života se ohlížíme nazpátek..." Zajímavá vyprávění z různých pohledů obsahuje tahle rodinná sága. K plnému počtu mi brání jen ten nekonečný sentiment. ()
K This Is Us jsem se dostala díky oblibě jiného seriálu, Gilmorových děvčat, kde hraje rovněž jednu z výrazných rolí Milo Ventimiglia. Ne že by byl MV zrovna mým idolem (a nikdy jsem nebyla "tým Jess"), ale čím dál častěji jsem narážela na doporučení ve stylu "Když se ti líbí GG, měla bys zkusit TIU, bude se ti to líbit taky". Nebudu tady činit nějaká srovnání těchto dvou seriálů, protože i když mají určitě společného více než jen MV, jsou každý zároveň hodně jiný a navíc tohle místo k takovému porovnávání asi není úplně určeno. Každopádně se naplnil předpoklad, že se mi This Is Us bude líbit. A líbí se mi vážně hodně. Měla jsem trochu obavu, že to bude moc klišoidní a sladkobolné, bude to diváka citově vydírat, až to nebude hezké. A ono možná vše, co jsem právě uvedla, trošku platí, až na to, že to člověku nepřipadá nehezké. Opravdu u žádného jiného seriálu se mi nestalo, abych se tolikrát u nějaké scény dojala tak, až jsem měla slzy na krajíčku nebo se přímo rozbrečela. A i když kolikrát předvídám, že zase přijde taková situace (není to zase tak neprůhledné, člověk tuší, že přijde nějaká scéna s hlubokými životními pravdami atp.), tak mě to pak stejně zase sejme, zase si to s těmi lidmi prožiju, zase to ve mně vzbudí spoustu emocí. Dopředu po pročtení toho, o čem má seriál být, bych nevěřila, že mě ta rodina dokáže tak vtáhnout mezi sebe a donutit nadšeně sledovat jejich osudy, ale prostě je to tak. Nevím, asi to bude tím, že je to celé výborně, pečlivě napsané, zahrané i natočené, doplněné vhodným hudebním doprovodem (i když ze začátku mi místy přišel někdy až moc výrazný, asi jsem si musela trochu zvyknout). Postavy jsou vesměs velice sympatičtí lidé se svými klady i zápory, takže se dokážete do řady z nich v tom či onom bez problému vcítit a tím pádem jim i fandit. Neuvěřitelně se tu podle mě daří přecházení mezi jednotlivými časovými rovinami, je to tak přirozené, že si člověk kolikrát ani nevšimne, že se posunul o deset let dozadu nebo dopředu. Moc se mi líbí, jak nám tvůrci občas něco jen naznačí, částečně poodkryjí a nechají nás napjatě čekat na celkové odhalení, nebo jak můžeme postupně lépe chápat některá rozhodnutí či chování jednotlivých postav tím, jak se nám poodhaluje prostřednictvím jednotlivých rodinných historek více z jejich minulosti. Seriál plný malých velkých gest, dramat, komedií, hlubokých rozhovorů. Opravdu velká dávka emocí (vím, jak to zní, ale k této sérii se takové zvolání skutečně hodí jak p.... na hrnec). Samozřejmě vás to neždímá v jednom kuse, jsou tam místa, kdy se toho děje méně, líněji to plyne a nijak zvláště vás to neohromuje. Ale i v takových chvílích se s tím seriálem cítíte příjemně, baví vás s těmi lidmi "být". Osobně mě ze sourozenecké linky zatím nejvíce baví ta Randallova, ten člověk je mi osobnostně asi nejvíce blízký, sympatická je i jeho žena, naopak nejméně mě zatím baví Kevin, který mi jako dítě, dospívající i jako dospělý svým chováním místy trochu leze na nervy. Kateina linka je taky zajímavá, Toby je velký sympaťák. No a samozřejmě ústřední pár Jacka a Rebecku, od kterého se to všechno odvíjí, ten snad ani nikdo nemůže mít nerad (Rebecca už je tedy na mě v pozdějším věku trochu moc uměle "sluníčková" - typicky, když se s někým vítá :D; jinak to těm dvěma spolu ale úžasně šlape v každé fázi, i když jejich manželství samozřejmě není bez problémů). Začínám mít trochu pocit, že jak jsem nikdy nebyla "tým Jess", tak asi začínám být (vedle "týmu Randall") "tým Jack" (kdo by nechtěl takového manžela a otce pro své děti?). No, jsem zvědavá, jaký bude vývoj v dalších řadách, jestli mě to bude pořád takhle bavit sledovat a neomrzí se mi to. Každopádně jsem se rovnou vrhla na druhou řadu a každému doporučuji, aby tuhle sérii zkusil. Pocity z jejího sledování se podle mě nedají až tak snadno zprostředkovat, každý si to asi spíš musí zažít sám a pak, troufám si tvrdit, dost pravděpodobně bude také tak zvláštně stržen jako my, co jsme se do toho už pustili. 90 %. Edit po zhlédnutých řadách 2 - 5: Některé zápletky už nejsou tak uvěřitelné, místy se to trochu zbytečně natahuje a já už u toho nenatahuju tak často, jako na začátku. Trošku se mi také postupně měnily preference - nejoblíbenější dvojicí se pro mě postupně stali Kate a Tobias (i když ten závěr!?!), oblíbení Randall s Beth mě naopak občas začínali pěkně štvát, Kevin mi místy byl dokonce sympatický... V průběhu se objevila spousta zajímavých dobře zahraných postav (namátkou Deja, Malik, Bethina sestřenice, Madison, která dostala více prostoru...). V pětce mi trochu vadily ty přehnané poukazy na koronavirus, očkování, nepřirozené dodržování protipandemických opatření (a to rozhodně nejsem z tábora odpůrců opatření a popíračů korony). Dlouho jsem zase ale třeba neviděla tak skvělý úvodní a závěrečný díl, jako se podařily u 4. řady (prolínání osudů a časových rovin, na které už jsme byli velmi dobře zvyklí, tady podle mě dosáhlo naprostého vrcholu, spousta různých náznaků, menších či větších odhalení, paráda)! No, pokud to mám shrnout, tak seriál podle mě s přibývajícími řadami sice už není taková bomba jako na začátku, ale pořád si to drží slušnou úroveň a člověku je s Pearsonovými prostě stále dobře. Teď se jen trochu bojím, abych si dokázala z těch pěti řad uchovat v sobě co nejvíce do doby, než se k nám konečně dostane poslední šestá. - Po šesté řadě: Pořád je to fajn, ale zároveň je podle mě dobře, že se tvůrci např. neuchýlili k roztahování příběhu Pearsonových do ještě více řad. Je dost možné, že by se to pak celé příliš rozplizlo, postavy by nás začaly až moc štvát, pozitiva celého tohoto projektu by se pomalu někam poschovávala. Takže mě (tak jako u některých jiných počinů ano) vlastně nemrzí, že to končí, procházela jsem s tou rodinou jejími osudy moc ráda, ale vše musí jednou skončit a tohle se ukončilo hezky a ve správný čas. () (méně) (více)