Obsahy(1)
K mnoha smolným stránkám Cimrmanova života patřila i chudoba. V jeho divadelní kočující společnosti Lipany se projevila mimo jiné velkou fluktuací herců. Pokud šlo o odchod domluvený domluvený s dostatečným předstihem, dala se situace zvládnout. Došlo-li k němu s křikem a prásknutím dveřmi a často jen pár hodin před představením, prožil soubor i jeho principál horké chvíle. Takové zkušenosti stojí v pozadí hry Záskok. Milovníkům díla tohoto zneuznaného Čecha se dostává do rukou svědectví z této oblasti mistrova života, v níž se nejvíc naplnil jeho osud - z divadla. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (454)
Cimrman dramatik nosil na dně své neklidné duše jeden velký sen: DOČKAT SE UVEDENÍ SVÉ VLASTNÍ HRY NA PRKNECH NÁRODNÍHO DIVADLA. On se toho nedožil. Já, 31.12. 1997 ANO!!..... Ano, ZÁSKOK si to zaslouží! Hra klade důraz na HERECKÉ DESATERO Járy Cimrmana (např. Citová hnutí vyjadřuj raději zády k publiku. Jak smích, tak pláč uděláš nejlépe škubáním ramen./ Za předměty házené na jeviště neděkuj./ Po nápovědě neopakuj všechno. Některé věty patří kolegům./ Při potlesku na otevřené scéně se neukláněj. Patří patrně někomu jinému./ Pamatuj, že některé dveře jsou jen namalované. A Z.Svěrák, vlastně jediná vtipná postava - VYNIKAJICÍ !! Neméně dobrej je i úvodní seminář! Několik důvodů, proč má smysl film vidět: 1.) V divadle si sedám zásadně vlevo. 2.) Jsem obdivovatelem absolutního herectví Oty Plka. 3.) Jsem z Českých Budějovic. PŘÍBĚH **** HUMOR ***** ()
Chch, to byla ale taškařice. Zdeněk Svěrák coby Karel Infeld Prácheňský předvedl nejbrilantnější herectví a vyloženě si to užíval. Marek Šimon mezi ostatní herce pěkně zapadl a byl stejně srandovní jak ostatní. "Jakoby tady někdo mluvil." Ale hlavní je tady ten děj - divák často ani netuší, co je ještě scénářem Cimrmana a co je scénářem Svěráka/Smoljaka, takže o vtipné situace není nouze. "Kam se hrabe Bitner, to se nedá srovnat." Také seminář - už klasicky - se poved. Cimrmanův herec Ota Plk je bůh - kam se na něj hrabou hollywoodští velikáni. "Kromě toho skončily i jeho periodicky se opakující měsíční dny nervozity a hysterie." Jedna z jejich nejlepších her. ()
,,V Českých Budějovicích by chtěl žít každý...kromě mě teda..." Nejlepší dramatický kus našeho fiktivního génia a jeho epigonského divadelního souboru... Samozřejmě hlavně díky fenomenálnímu Zdeňku Svěrákovi v ústřední roli zaskakující ochotnické celebrity Karla Infelda Prácheňského...(v alternaci s Ladislavem Smoljakem by byla hra nejspíš poloviční...) V téhle postavě doslova exceluje a je cítit, že si ji napsal na tělo... Vzít si na paškál národním obrozením a jeho následnou reflexí (především komunistickou propagandisticky motivovanou literárně vědeckou činností) glorifikovanou úlohu českého ochotnického divadla 19. století je tak originální a vděčný nápad, že tahle parodie ochotničení ve své podstatě osvobozuje. A hlavně vycizelované a mistrně napsané gagy trhají bránice... Dokonalé představení výjimečného divadelního souboru, o čemž svědčí nejlépe fakt, že tvůrci za tuto hru obdrželi Cenu Alfréda Radoka za nejlepší divadelní hru roku 1994! Tak symbolicky se završila pouť divadelních amatérů z divadla malé formy na Žižkově mezi nesmrtelné ikony českého divadla 20. století... 100% ()
Jedno z toho nejlepšího, co kdy Cimrmani stvořili. Totální humor, založený na osobnosti Zdeňka Svěráka v roli herce Prácheňského. Ovšem i další herci doslova excelují - Petr Brukner coby "krasavice" Vlastička, Bořivoj Penc coby doktor s hříchy mládí, Marek Šimon se svým tajemstvím, zvědavý invalida Karásek a.k.a. Jan Kašpar, no a samozřejmě Miloň Čepelka, zamilovavší se na první pohled. Je to zkrátka skvělá legrace a zcela po zásluze se tak Záskok řadí mezi klasiku českého humoru. ()
Ech drahý Potapiči, už několik let se koukám na tuhle hru a nemůžu se vynadívat. Pokladnice nádherných gagů a divadelních perel, které jsou cimrmanovským humorem spojeny do kouzelného šperku. Mrštíkové sebou mrskají v hrobě, Jirásek ječí hrůzou, Stroupežnický (milý Láďa) z hrobu vstává a chystá se ty naše divadelní furianty strašit. A český divák? Tuhle laskavou parodii dramatu zbožňuje. Aby ne, tohle není jen veselá besídka vtipů, tohle je skutečně skvělá hra! Snad přežije i své tvůrce, pro které si holt jednou ruka času sáhne. Ale musí to bééééét, Maryšo?! ()
Galerie (7)
Zajímavosti (22)
- Ladislav Smoljak původně chtěl, aby herci seděli v šatně a debatovali o ní, Zdeněk Svěrák však namítal, že by mu vadilo, kdyby hru neviděl. (Kulmon)
- Úryvky ze hry jsou použity v dokumentu o Zdeňkovi Svěrákovi Tatínek (2004). (mnaucz)
- Hra měla premiéru 27. března 1994. Jedná se tedy o první hru, která měla premiéru v současném působišti Divadla Járy Cimrmana, a to na Žižkově. Tehdy ještě Divadlo T. G. Masaryka. (mnaucz)
Reklama