Režie:
Jaroslav BalíkKamera:
Vladimír OpletalHudba:
Karel MarešHrají:
Karel Höger, Dana Medřická, Antonie Hegerlíková, Libuše Švormová, Josef Langmiler, Zdena Hadrbolcová, Jan Teplý st., Dušan Urgošík, Gustav Heverle (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Dvojice, pro kterou autoři oceňovaného televizního filmu J. Otčenášek a J. Balík použili příměru veronských milenců, není ani mladá a ani její příběh nekončí tragicky. Svého Romea a Julii na konci listopadu (ve skvělém hereckém podání obou hlavních představitelů) sledují autoři s pochopením, zatímco ne bez ironie kreslí ty, kteří jim jejich cestu za pozdním štěstím komplikují… Když se šedesátiletý Karel Pluhař (K. Höger) seznámí s Marií (D. Medřická), ženou v mnohém nešťastnou, pocítí, že chopí-li se této příležitosti, bez ohledu na malicherné zájmy a zábrany, může se ocitnout na prahu nového štěstí. Společně s Marií poznává, že se člověk nemá vracet k planému lítostivému vzpomínání, ale až do poslední chvíle života má s nadějemi a kurážnou podnikavostí hledět vpřed. Jen tak se mu život bohatě znásobí, nezadržitelně uplývající čas ztratí svou drtivou hořkost a člověk nepozná tíživé myšlenky stáří … (Česká televize)
(více)Recenze (97)
Romance mezi dvěma lidmi rozdílných povah a v rozdílných životních situacích, kdy se na pozadí tříbí rodinné vztahy, je v mnohém hezkým a laskavým filmem. Jakkoli je příběh smutný, optimismus v něm obsažený smutnou a melancholicou náladu překonává. Spojení Karla Högera s Danou Medřickou se mi ale jeví jako nejšťastnější moment filmu. ()
To já kdybych!... (zoufalé prohlášení seniorů). Ale prr! Dozrává mák, sklízí se mák, je ho třeba vybrat z makovic. To se nejlépe dělá při nějakém napínavém sportovním televizním přenosu, a úplně nejlépe při vrcholných závodech Olympijských her. Letos se to parádně sešlo. Včera se běžela mužská stovka; jako školák jsem dychtivě očekával, kdo ji zaběhne pod 10 s (uběhnout deset metrů za vteřinu - a v Paříži to dokázal i poslední muž ve finále. Dneska se hrál basketbal 3 na 3; to jsme také hrávali, když nás bylo málo nebo když druhý koš byl obsazen, případně nebyl. Hrát to na OH je nejspíš nesmysl, a také jsem to po pár minutách ukončil. A tak co teď, zbýva ještě ještě foto-miska pro formát 30 x 40 plná makovic. Nějaký starší nenáročný český film! Zvolil jsem si tento a moje pracovní produktivita okamžitě klesla... Standardně natočený a režírovaný film (žádná nová vlna) se mi líbil ve všech ohledech; snad jen porovnání s realitou, spíš dnešní než tehdejší, to trochu kulhalo. Pár Medřická - Höger byli rovněž příkladem standardního herectví: jsme herci a nikoho nechceme přesvědčovat, že nejsme. Přesvědčivost je v našich rolích, nikoli v naší snaze být něčím jiným. ()
Dva geronti se do sebe zamilují aneb o seznamování v dobách bez internetu :-). Ne, teď vážně, s takovými hereckými personami nemohl žádný film dopadnout špatně a tudíž i na tuto "romanci" se velmi příjemně kouká. Hogerova rodinka mi sice docela pila krev svojí šablonovitostí, ale naštěstí tam nebyli tak často. Rozhodně lepší než většina současné televizní produkce, což je na zamyšlenou. ()
Karel Höger jako dobrosrdečný stárnoucí pán a Dana Medřická jako sympatická divadelní uvaděčka. Takové herecké obsazení slibovalo nedostižnou kvalitu. A jak jsem se filmu původně obávala, že bude velmi smutný, tak mě neskutečně zahřál na duši. U scény, kdy dvojice navštívila již neexistující zahradní restauraci, jsem se po celý čas musela culit, byla jednoduše kouzelná. Pár Libuše Švormová a Josef Langmiler působil na začátku velmi komicky, ale postupem času se mi všechny vedlejší postavy zprotivily, jak jim chtěly vztah překazit. Když si Karel přivedl Marii domů a zjistil, že tam nikdo není... To bylo nejsmutnější. Navzdory tomu se tento film zařadil mezi mé oblíbené, na který se v budoucnu ráda několikrát podívám. ()
Romeo a Julie na konci listopadu je přesně ten typ filmu, který vybízí k povzdechnutí, že takové se už dnes netočí. A že takoví herci už dnes nejsou. Samozřejmě nadsazuji, nicméně film podává důkaz, že Karel Höger a Dana Medřická jsou za herecké legendy označováni plným právem. Zde mají navíc velkou oporu ve scénáři a vnímavý divák si užije každé jejich slovo. Herecké výkony ale nejsou jedinou kvalitou filmu - Romeo a Julie na konci listopadu je smutný, leč krásný a dojemný příběh a stejné přívlastky se dají vztáhnout na hudbu. Škoda poněkud schématičtějších vedlejších postav. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (1)
- Natáčelo se v Praze (např. Pluhařův dům se nachází ve Střešovicích, ul. Cukrovarnická), dále v Písku. Most, jenž Pluhař (Karel Höger) stavěl a s Marií (Dana Medřická) navštíví, je dálniční most mezi Senohraby a Hrusicemi. (rakovnik)
Reklama