Obsahy(1)
Slavný americký skladatel George Gershwin (26. 9. 1898 - 11. 7. 1937) se narodil v chudé rodině v Brooklynu. Od dětství projevoval hudební nadání a zároveň velmi toužil po úspěchu. Jeho cílem bylo prorazit v hudební branži, což se mu povedlo už v šestnácti letech díky písni Swanee. Největšího úspěchu a profesního uznání však dosáhl díky skladbě pro klavír a symfonický orchestr Rapsodie v modrém. Jeho největším přínosem pro moderní hudbu bylo spojení klasiky a džezu; kromě Rapsodie v modrém např. i ve skladbě Američan v Paříži či v operním díle Porgy a Bess. Jeho ambice však měly i odvrácenou stránku: právě ony například zmařily Gershwinův romantický vztah se zpěvačkou Julií Adamsovou.
Životopisný film režiséra Irvinga Rappera, nazvaný podle Gershwinovy nejznámější skladby, zachycuje osudy tohoto významného hudebníka od jeho dětství až po předčasnou smrt v necelých čtyřiceti letech. Film zasvěceně provází diváky jak životními peripetiemi George Gershwina a jeho blízkých, tak především hudebním světem tohoto génia. Součástí filmu je i zkrácené koncertní provedení Rapsodie v modrém. Zajímavostí je, že dekorace v sekvenci s představením Porgy a Bess je přesnou kopií původní výpravy, vytvořené pro broadwayskou inscenaci této opery v roce 1935. V hlavní roli debutoval Robert Alda, otec herce Alana Aldy. Film získal dvě nominace na Oscara v kategoriích Nejlepší hudba a Nejlepší zvuk.
(oficiální text distributora)
Videa (1)
Recenze (20)
Dobově tendenčně (;-) natočené životopisné drama se skvělým Robertem Aldou (a já si pořád říkal, odkud je mi ta tvář povědomá - jde o otce Alana Aldy - no tedy ta podoba! :-) v roli G.G.... A i když říkám tendenčně natočený - přesto jde o film, který ani po více jak šedesáti letech vlastně ani tak moc nezestárnul. Nakonec tak jako i skvělá hudba George Gershvina... P.S. Jakto, že zde není R. Alda uveden coby představitel hlavní role?! Faux pas v černém! ()
Rapsodie v modrém je vskutku dokonalý životopis, jaký jsem dlouho neviděl. Abych se přiznal, tak život pana Gerschwina jsem dosud neznal, avšak o to více mi melodie jeho skladeb připadají povědomé. Gerschwinova tvorba je průkopnická, dynamická, svěží... no prostě to je Amerika. Tedy spíše nová Amerika, jakou dosud lidé neznali. Filmu nemám prakticky co vyčíst. Skvělé je obsazení v čele s Robertem Aldou - otcem ještě slavnějšího Alana. Pozadu nesmí zůstat Joan Leslie, u níž obdivuju (stejně jako u ostatních hereček z 30.-50. let) její neumělou přirozenou krásu, která se u dnešních hereček s dvaceticentimetrovou vrstvou make-upu hodně těžko hledá. Také oceňuji "himselfy" Ala Jolsona a Oscara Levanta, kteří jsou mi odněkud povědomí, ale nevím odkud. Když to tak zpětně vidím, Rapsodie v modrém je opravdu vydařený film a myslím si, tedy spíše doufám, že pan Gerschwin by byl spokojený. ()
O Georgi Gershwinovi jsem předtím nikdy neslyšel, a po shlédnutí tohoto filmu můžu vyprávět, jaký to byl borec a jak strávil život - byl velice ambiciózní a nechtěl, aby mu ani jeden den přišel nazmar. Vyprávění začalo hnedka jeho raným mládím a najednou "bum", a byl z něho o několik let starší pán. Aspoň něco z jeho "učení se na klavír" by se tam hodilo dát. Divné mi taky přišlo, že oproti svému otci třeba vůbec nestárnul, takže na začátku ho vidíme takového, jako na konci (v mých očích určitě). Snímek mě rychle vtáhl do sebe a já si pak mohl vychutnávat opravdu chytlavou hudbu, která nás provází celým filmem. Nejvice líbivá byla určitě scéna, kdy se hraje ona slavná "Rapsodie v modrém", kde jsem mohl díky kameramanovi obdivovat Georgovi rychle prsty (to bylo vlastně i v jiných scénách také), zajimavé pohledy na klavír - kdo viděl, tak ví o čem mluvím -, a také to, jak si lehce pohrával se světlem a stínem. Stopáž je celkem dlouhá a zkrácení by myslím neuškodilo, neboť během filmu jsem občas krapek ubral na pozornosti. Konec - respektivě to, jak umřel -, jsem se jaksi nedozvěděl, takže jsem si to musel najít - čistě ze zvědavosti (nádor na mozku, operace se nezdařila).... ()
Rapsodie v modrém je aj po vyše šesťdesiatich rokoch fakt dobrým filmom, ktorý zaujme skvelou hudbou (miestami som mal pocit, že som skutočne na nejakom koncerte) a výborným hlavným predstaviteľom (Robert Alda). Žiaľ, musím sa priznať, že miestami som sa nudil a 135 minút mi pripadalo viac ako by sa bolo patrilo - takže za prehnanú minutáž strhujem 1 hviezdičku, inak je film výborný. ()
Slyšel jsem Rhapsody in Blue, jakož i několik dalších Gershwinových věcí onehdy v Rudolfinu (v nádherném podání lucemburského symfonického orchestru) a samozřejmě v nekonečném množství různých interpretací (jako asi každý) - ale dal bych snad rok svého života, abych se mohl účastnit prvního uvedení ve 20. letech. Chtěl bych být jedním z těch zmatených diváků, netušících, že jsou svědky historického okamžiku. A to přesto, že je to strašné klišé: Genius se setkává s nepochopením průměrných současníků, nakonec však díky vlastní píli a vytrvalosti prorazí. Klišé, na němž je založena určitě většina životopisných snímků, včetně Rapsodie v modrém. Ta však nabízí mnoho zajímavých okamžiků: Gershwin senior, posuzující důležitost synových skladeb podle délky trvání, naměřené během koncertu na hodinkách; okamžik, v němž Gershwinův učitel hudby vysvětluje, v čem tkví důležitost gigantů klasické skladby; The Man I Love v šarmantní francouzské verzi; zajímavá obrazová interpretace An American in Paris... George Gershwin sám je ve snímku vykreslen jako dobrotivý, ale totálně sebestředný génius, snažící se využít každou minutu svého života, byť často nepříliš štastným způsobem. Celkově se mi tento filmový portrét zdá být - přes mnoho much, které by se zde jistě daly najít - velmi podařeným. ()
Galerie (3)
Photo © Warner Bros.
![Rapsodie v modrém - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/413/160413830_cf1e7f.jpg)
Zajímavosti (3)
- Reřisér Irving Rapper si přál, aby George Gershwina hrál Tyrone Power. Ten se ale nemohl role ujmout, protože v té době sloužil v armádě ve 2. světové válce. (Marek#33)
- Robert Alda v tomto filmu debutoval. (Pumiiix)
- Na filmovém festivalu v Cannes v roce 1946 byl snímek nominován v kategorii nejlepší film. (Terva)
Reklama