Režie:
Jacques TatiScénář:
Jacques TatiHudba:
Alain RomansHrají:
Jacques Tati, Édouard Francomme, René Lacourt, Jacques Cottin, Lucien Frégis, Micheline Rolla, Daniel Marquet, Nicole Chomo, Nathalie Pascaud, Marcel Girard (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Obraz lidských povah a hemžení v jednom obyčejném prázdninovém letovisku. Prázdniny pana Hulota jsou druhým celovečerním filmem Jacquese Tatiho. Kaskádu gagů, drobných postřehů, komických situací rozvrstvených do několika plánů rozehrává Tati v prázdninovém prostředí přímořského městečka blízko Bretaně. Kaleidoskop lidí, kteří se přijeli rekreovat k Atlantiku, je složen se zástupců různých evropských národů. Přestože všichni opouštějí své všednodenní sterotypy, zdaleka neodhazují svůj charakter a zažité způsoby chování vpravdě národní. Angličanky nepřestanou hrát tenis a popíjet čaj, stejně jako typická Francouzka bude neustále hlídat své oblečení a účes a německá povaha vystupuje na povrch v nejobyčejnějších situacích. Zatímco multinárodní společnost se zabývá drobnými problémy lidí na prázdninách, v pozadí z rozhlasu zaznívají zprávy a komentáře zásadních politických a hospodářských problémů doby. A mezitím se s šumem moře mísí prázdninový provoz – hoteliéři, plavčíci, neúnavné všudypřítomné dětí. A uprostřed tohoto kolotání pan Hulot, nepřehlédnutelný nešika, který nemá ani zdání o tom, že je nešika.
I v tomto filmu můžeme obdivovat Jacquese Tatiho jako neúnavného pozorovatele všeho lidského i nelidského ve světě jeho doby, který geniálním způsobem dokázal reflektovat své vnímání.
(Česká televize)
Videa (1)
Recenze (91)
Tati má velký talent a cit pro načasování komických situací, prostor záběrů a postsynchronního zvuku skvěle vymyšlených gagů. Karetní židlová otočka k druhému stolu v čase 54 minut po začátku bez žádného údivu, znázorňujicí hodně těžký salámismus je skutečně vtipná záležitost. [7/10] (Cady Films, Specta Films) (Čb. /// Produkce: Fred Orain /// Scénář: Jacques Tati, Henri Marquet /// Kamera: Jacques Mercanton, Jean Mousselle /// Hudba: Alain Romans /// Nominace na Oscara: Jacques Tati, Henri Marquet (scénář)) [1001 FILMŮ, KTERÉ MUSÍTE VIDĚT, NEŽ UMŘETE] ()
Nejoblibenejsi komedie Davida Lynche? Je to logicke, Jacques Tati ma velmi Lynchovsky smysl pro humor kombinovany s nemymi oldschoolari typu Charlie Chaplin. Je to pekne natocene, kvalitni cernobily fullscreen a spravna infantilne naivni zabava pro nenarocne. Jedna vec je ale jasna - pan Hulot toho vyhulil vic, nez je zdravo! Navic je jeden z mala kdo muze konkurovat Columbovi v nabusenosti sve oficialni kary. 7/10 ()
Takovej typickej Tati. Moc pekne natoceny, prijemna, ale stereotypni hudba a vtipna postavicka roztrzityho pana Hulota, kterej se tak ruzne mota okolo ostatnich lidi a pusobi neustale nejaky malery a ma ze sebe problem vymacknout souvislou vetu. Prislo mi ale, ze tentokrat neukazuje Tati nejakej kontrast mezi mestem a vesnici a podobne a snazi se ciste o komedii, takze opravdu neustale se dejou nejaky vtipny veci. Bohuzel ne nejak extremne vtipny, skutecne pobavi to jen obcas. ()
Už na první pohled zaujme tento snímek svou náladou. Kamera plus tomu všemu sekundující hudební složka do sebe tak dobře zapadají, že společně vytváří nádherně pohodovou dovolenkovou atmosféru. Ať je léto nebo zima, tak tato atmosféra ve mně nutkavě vyvolává potřebu nasadit si plavací kolo plus rukávky, dát do pusy šnorchl, namazat se (opalovacím krémem) a vyrazit k vodě. Krásná atmosféra... a samotný příběh? S ním je to u mně trošku složitější. Byly chvíle (a byla jich naštěstí většina), kdy jsem se příjemně bavil; pak taky byly chvíle, kdy jsem se u některých gagů přímo řehtal; pak však taky přišly chvíle, které nebyly příliš zábavné (většinou se jednalo o můstky mezi jednotlivými "scénkami"). Shrnuto a podtrženo: Výborně formálně zpracovaný snímek, na který je radost se koukat; navíc s perfektní letní náladou a výbornými gagy. ()
A je to tady! Po Tatiho pošťáckém preludiu se zrodil pan Hulot. Postava ze starého světa, vhozená do vln moderní civilizace se všemi jejími nástrahami. Ten kontrast byl sice stoprocentně využitý až v Mém strýčkovi a Playtimu, ale už Prázdniny pracují s něčím podobným. S konfrontací evropských národních povah. Vzorky byly shromážděny na dovolené v přímořském letovisku a ponechány svému osudu a autorově hravosti a kombinačním schopnostem. Jacques Tati ve všech filmech variuje různé gagy němé éry, ale daleko nápaditěji, pomocí metafor, asociací a - nemám pro to jiný výraz - přeludů. Takže když se třeba Hulot zamotá do kožešiny před krbem, vypadá to, že se mu do kotníku zahryzlo živé zvíře a zběsile ho pronásleduje. Když se mu lodička, ve které pluje, přelomí a nebohý Hulot se snaží vyprostit ze sevření přídě a zádě, rekreanti prchají z pláže v domnění, že se k nim blíží vodní příšera, hladově klapající čelistmi. :-) A to už nemluvím o perfektně vygradované scéně s pohřbem. Tady někde začala tradice vizuelních gagů, které byly tak typické pro francouzskou komedii dalších desetiletí. 80% ()
Galerie (40)
Photo © Discina Film
![Prázdniny pana Hulota - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/446/161446731_5f3dd0.jpg)
Zajímavosti (10)
- Dvousedadlový kabriolet s plátěnou střechou je francouzský Salmson AL 3 z roku 1924. Salmson je francouzská strojírenská společnost. Ve 20. století se obrátila k výrobě automobilů a letadel, v 60. letech se vrátila k výrobě čerpadel a koncem 20. a ve 21. století se znovu rozšířila na řadu produktů a služeb. Sídlí v Chatou a výrobní zařízení v Lavalu. (sator)
- Jedná se o první film, ve kterém se objevuje ikonická postava pana Hulota. (Baxt)
Reklama