Režie:
Erik PoppeKamera:
John Christian RosenlundHudba:
Johan SöderqvistHrají:
Jesper Christensen, Anders Baasmo Christiansen, Karl Markovics, Tuva Novotny, Arthur Hakalahti, Andreas Lust, Katharina Schüttler, Ketil Høegh (více)Obsahy(2)
Snímek Králův nesouhlas je inspirován skutečným příběhem o třech dramatických dnech v dubnu roku 1940, během nichž dostane norský král od německých ozbrojených sil nepředstavitelné ultimátum – buď se vzdá, nebo zemře. S nacistickými vojáky v patách je královská rodina nucena uprchnout z hlavního města. Korunní princezna Märtha se v nejlepším zájmu rodiny rozhodne opustit s dětmi Norsko a hledá útočiště ve Švédsku, zatímco král Haakon a korunní princ Olav utečou do malé zemědělské oblasti nedaleko Elverumu, kde se střetnou s Němci. Po třech dnech, kdy se zoufale snaží vymanit z jejich spárů, učiní král Haakon finální rozhodnutí. Odmítne kapitulovat, i kdyby za to měl nejen on, ale i jeho rodina a mnoho dalších Norů zaplatit životem. (HBO Europe)
(více)Videa (6)
Recenze (49)
To je paráda. Ani ne tak filmařsky, je to spíše odvedeno dobře řemeslně, ale obsahově mě to zcela pohltilo. Vnitřní dilema nejvyšší osobnosti státu při rozhodování, zda v mezní situaci národa a státu obětovat životy, anebo sebeúctu, je nám v Česku tak blízké, až to řeže do živého. Norský král se rozhodl, jak mu my, kteří jsme v podobné situaci měli na jeho místě Beneše, pro mne naprosto obdivuhodně. ()
Norové prostě se svými malými velkými velkofilmy lepší asi nebudou. Vše natočí precizně, historicky přesně, ale pokaždé tomu chybí nějaké hlubší emoce. Všechno v tomto filmu je tak hrozně chladné, že se těžce hledá postava, která by byla v popředí. V tomto případě můžu říct, že herecky na tom nejlépe byl Karl Markovics, který kde se objeví, tam prostě září. Škoda, že se svojí rolí stál na druhé straně barikády...což se vlastně od něj, jakožto od německy mluvícího, dalo i čekat. Zajímavý, ale místy zbytečně zdlouhavý a nudný film, natočený ale kvalitní skandinávskou formou. ()
“VŠECHNO PRO NORSKO!“ /// Norské pobřeží bylo pro Němce ... ble ble ble … prostě historie. Norové na to jdou jinak než Dáni. Ukazujou, co dělal král Haakon VII, co vláda a de facto rekonstruujou ony válečný dny a útočej na norskou vlasteneckou notu. Hodně prostoru má velvyslanec Curt Bräuer, kterej má zplnomocnění vod samotnýho Adolfa. Prostě dobový drama, který je z 90% politika a z 85% óda na krále. Příběh z norskýho „Českýho“ století dramatizuje události a s bojůvkama, jako je potopení křižníku Blücher se moc nemaže. Oslava symbolu boje za demokratický Norsko udělá každýho (pravýho) Nora (a amatérskýho historika). Tož to já nejsu. Já bych radši víc toho topení námořníků… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou v roce 2011 napsal Alf R. Jacobsen, neznám. 2.) Chci se něco dozvědět o operaci Weserübung. 3.) Thx za titule „majo0007“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Skvostně natočené spíše komorní historické drama rekonstruující události osmého až jedenáctého dubna roku 1940. Německý průmysl potřebuje švédskou ocel, která se dopravuje do Německa přes norský přístav Narvik. Německé lodě k plavbě používají norské výsostné vody, kde na ně Britové a Francouzi nemohou útočit. Je jasné, že se Norsko nakonec stane bojištěm. Spojenci se rozhodnou norské vody zaminovat, aby německé lodě vytlačili do mezinárodního prostoru, zatímco Němci se rozhodnou rovnou pro akci "Dánsko a Norsko pod německou ochranou", známou oficiálně jako Weserübung. Rychlý přepad, plánovaný tak, aby norskou vládu a krále postavil před hotovou věc, je však zmařen rozhodným odporem obránců pevnosti Oscarsborg, kteří neváhají a potopí německý křižník Blücher. To zdrží obsazení Osla o mnoho hodin a král, vláda i parlament se mohou přesunout na sever. V nastalém chaosu tito představitelé státu debatují, zda je ještě možno celou situaci diplomaticky vyřešit. O totéž se pokouší německý vyslanec, diplomat, kterému není příliš po chuti vojenské řešení situace. Situace využívá zrádce Quisling, který se prohlásí předsedou vlády, ale prakticky nikdo jej neuznává. Nakonec se podaří vyjednat setkání krále s německým vyslancem, kde však král, při vědomí, že by se zpronevěřil své úloze a fakticky přepadení legalizoval, neuzná okupaci a odmítne německé návrhy. Filmařsky jde o precizní práci, své odvádí Jesper Christensen jako král Haakon VII. a především Karl "Stockinger" Markovics coby vyslanec Bräuer. Neustále se nachází mezi kladivem a kovadlinou, přičemž poznává, že mezi zbraněmi nemlčí jen múzy, ale obvykle i diplomaté. Líbil se mi pohyb kamery, která často bez střihu spolu s aktéry putuje pomístnostech či z interiérů ven a zase zpět. Atmosféra je tíživá, napětí je cítit na každém kroku. Vlastně nemám co vytknout. Jak už tu zaznělo, je dobré tento film vidět dohromady s dánským 9. dubnem, odehrávajícím se ve stejné chvíli, jen dánský film vidí situaci z pohledu prostých vojáků, zatímco Norové se zaměřují převážně na krále a jeho okolí. Několik krátkých scén z boje se přesto objeví, skvěle ozvučených. Jen houšť takovýchto filmů. ()
Prekvapivo veľmi dobré a milé prekvapenie zároveň. Je fajn, že si aj Nóri natočili príbeh o svojom hrdinovi. Kráľov nesúhlas ma trošku pomalé tempo, no príbeh dokáže zaujať, výprava je skvostná, zopár akčných scén solídne natočených, no predovšetkým je to brilantne, napísané, zahrané a obsadené. Hlavne záverečná vyhrotená pol hodinka rokovania, kde proti sebe stojí na strane Nórska kráľ Haakon VII. (skvelý Jesper Christensen) a na strane Nemecka, diplomat Curt Bräuer (fantastický Karl Markovics). K lepšiemu zážitku chýba štipka emócii a trošku viac sympatii k postavám. 75% - 4* ()
Galerie (27)
Zajímavosti (3)
- Když král Haakon VII. (Jesper Christensen) 11. dubna 1940 prchá v Nybergsundu před německým náletem do lesa, ve filmu se v 1:58:26 mihne fotograf, který krále a ostatní prchají fotí. Tato fotografie opravdu existuje, je ke zhlédnutí na stránkách norské královské rodiny. (bllm)
- Německou lodí, která byla norskými obránci potopena v Oslofjordu, byl těžký křižník Blücher (vlajková loď kontraadmirála Oskara Kummetze, velitele invazní skupiny V), který zasáhlo nejméně 20 granátů ráže 280 mm (pevnost Oscarsborg), 150 mm (baterie u Drobäku) a 2 torpéda (torpédová stanice Kaholm). Němci ztratili asi 1 200 mužů, kromě námořníků z posádky křižníku šlo i o vojáky 163. pěší divize, kteří se měli vylodit v Oslu. Poškozen byl i těžký křižník Lützow a německý svaz musel od proplutí k hlavnímu městu upustit. (Necrotongue)
Reklama