Režie:
Albert DupontelKamera:
Vincent MathiasHudba:
Christophe JulienHrají:
Mélanie Thierry, Émilie Dequenne, Niels Arestrup, Albert Dupontel, Laurent Lafitte, Nahuel Pérez Biscayart, Frans Boyer, Travis Kerschen, Jonathan Louis (více)Obsahy(1)
Listopad 1918. Do konce světové války zbývá jen pár dní. Poručík Henri d´Aulnay-Pradelle je přesto ochotný kvůli uznání a povýšení jít i přes mrtvoly a posílá svou jednotku do nesmyslného útoku. Tato zbytečná zteč na kótu 113 nerozlučitelně spojí dva vojíny, nenápadného účetního Alberta Maillarda a nadaného umělce z bohaté rodiny Édouarda Péricourta. Albert skončí po výbuchu zasypaný v zákopu a Édouard ho vyhrabe a zachrání. Hned nato jej ale zásáhne střepin a přijde o kus obličeje. Toto znetvoření ovlivní životní příběh obou vojáků i po demobilizaci. Albert se stane Édouardovým pečovatelem a nakonec společně připraví monumentální podvod postavený na národním uctívání válečných hrdinů pomocí pomníků. A poručík Pradelle mezitím bezostyšně vydělává na státní zakázce založené na exhumaci padlých a na výstavbě válečných hřbitovů. Jejich cesty se tak musí zákonitě protnout. (Cinemart)
(více)Videa (3)
Recenze (66)
Priznám sa, že nie som milovníkom vojnových filmov, ale tento popis ma vcelku zaujal. A musím uznať, že toto bol mimoriadne zaujímavý a originálny kúsok. Už samotný základ, ktorý sa odrazil od udalostí na fronte rozbehol parádnu zápletku. Počas filmu tam bolo síce zopár slabších fáz, ale ako celok to bolo naozaj veľmi vydarené. Páčilo sa mi, že to celé nebolo až tak priamočiare a dvojica sympatických priateľov vytvorili fakt výnimočný plán. Normálne by som aj uveril, že to bolo celé reálne. Tesne pred koncom človek nadobúda pocit, že už je "po všetkom", ale napokon finále prinieslo skvelé vyvrcholenie! Takže celkovo veľká spokojnosť. ()
Myslel jsem si, že jdu na komedii s prvky dramatu, ale že ve filmu uvidím jedny z nejpůsobivějších válečných scén z první světové války, tak to jsem tedy nečekal. Prvních pár minut je skutečně mimořádně vyvedených a tak přesvědčivou bitevní atmosféru "mlýnku na maso" jsem dosud neviděl. Možná i proto, že z období první světové války se filmy vlastně ani netočí, což je veliká škoda! Ale do budoucna to vidím růžově a věřím, že toto temné a dramatické období našich dějin si cestu na filmová plátna najde. Na lepší časy už se totiž blýská, alespoň v sousedctví dalšího zábavního odvětví, kam si dovolím na skok odbočit. Ve světě počítačových her už se první světové vojně dává prostor a zájem dále roste. Protože jsem jejich milovník, tak odkážu na velmi povedené střílečky s historicky akurátními názvy Verdun a nově také vydaného mladšího bratříčka Tannenberg. Obě jsou multiplayerové záležitosti a pokud byste si chtěli vyzkoušet na vlastní virtuální kůži, jaké to bylo v zákopech Velké války, tak si tyto dvě hry a především Verdun nenechte ujít. Zpátky k filmu. Na shledanou tam nahoře není kdovíjak zábavný film, ale to, čím mojí pozornost dokázal upoutat je škála emocí a žánrů, kterým se věnuje. Chvíli jsem se smál, chvíli měl slzy na krajíčku a jindy jen přemýšlel o svých životních zkušenostech, které jsou někdy veselé a jindy smutné.Film ukazuje, že život je boj plný kontrastů - lásky a nenávisti, radosti a smutku, pocitu štěstí a pocitů zmaru. Jednou jsi nahoře a jindy zase dole. Život je nekončící bitva, válka, ve světě, kde není vítězů ani poražených a kde každý z nás má nějakou roli. A tohle, když se nějakému filmu podaří divákovi sdělit a probudit v něm přemítání o svém životě, tak má vyhráno. U mě se to tedy rozhodně povedlo, takže na shledanou tam nahoře. EDIT: Úplně jsem zapomněl ohodnotit herecké výkony, které jsou vynikající a po technické stránce je vše velmi povedené, od kostýmů, přes dobovou hudbu a kulisy, na jedničku. ()
Smutný príbeh o dvoch kamarátoch, ktorým vojna vzalo skoro všetko, vrátane zdravia a zase na strane druhej o bezškrupulóznom grázlovi, ktorý si naopak, vďaka vojne polepšil. Keď si ale dám obe strany dohromady, tak som čakal väčší prílev emócií ako nakoniec z toho vyliezlo. Možno to bolo tým príbehom - kostra a jadro príbehu dobré, no je tu priveľa fádnych odbočiek , ktoré ma až tak nebavili. Lepší priemer. 65/100 ()
Čas od času se ráda podívám na artovku nebo náročnější film, o kterém potom ještě dlouho přemýšlím. To je přesně případ snímku Na shledanou tam nahoře. Vizuální stránka snímku je nádherná, stejně jako jeho nostalgická atmosféra. Trochu mi vadila délka filmu, kdy hlavně v prostřední části bylo množství hluchých míst. ()
Film Na shledanou tam nahoře je těžce žánrově zařaditelný. Z počátku je to realistický válečný krvák, pak to přejde do psychologického dramatu, občas se vynoří silné černo humorné momenty, přidá se i satira a drobet romantiky. Celé to pak má výtečnou atmosféru. Ta se také často proměňuje, ale výtečná je stále. Místy poetická, někdy surová, občas hravá, ale dokázala mě udržet u filmu sama o sobě. Příběh je originálně střelený. Dokázal mě upoutat po celou dobu, rád jsem se nechal vést tvůrci a byl v napětí až do konce. Lze v něm najít od každého něco. Zmíněný černý humor, nadsázku, pozoruhodné myšlenky i to napětí. Opravdu se mi to těžce popisuje. Každopádně tvůrci dokázali mnoho skvělých složek spojit do fungujícího filmu, což se ne vždy podaří a já to rád ocením čtyřmi hvězdami. ()
Galerie (33)
Photo © Gaumont Distribution
![Na shledanou tam nahoře - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/223/162223527_86e00b.jpg)
Zajímavosti (8)
- Keď Edouard Péricourt (Nahuel Pérez Biscayart) skočí z budovy, v pozadí je viditeľná vysvietená Eiffelova veža, čo však nebolo možné až do roku 1989, kedy ju rozsvietili prvýkrát. (Arsenal83)
- Španielske noviny El País uviedli: "Albert Dupontel vie, že čierna komédia nemusí byť len cynická a jeho film nachádza svoju dušu v maskách, ktoré komunikujú emócie jednej z jeho postáv." (Arsenal83)
- Filmová produkcia sa začala v marci 2016 v oblasti náhornej plošiny Vexin nad údolím rieky Seiny. (Arsenal83)
Reklama