Režie:
Terrence MalickScénář:
Terrence MalickKamera:
Jörg WidmerHudba:
James Newton HowardHrají:
August Diehl, Valerie Pachner, Maria Simon, Karin Neuhäuser, Tobias Moretti, Ulrich Matthes, Matthias Schoenaerts, Franz Rogowski, Karl Markovics (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Franz žije poklidný život v rakouských horách se svou ženou a třemi dcerami. Blížící se válka a nacistické běsnění je tady pouze vzdálený příběh. Řeší se tady jiné problémy, například jestli bude hodně úrody a kdy zaprší, jaká bude zima. Ale i tady dá o sobě Hitler vědět, když si pro Franze přijdou a naverbují ho do války. Projde výcvikem, je nasazen a po čase opět propuštěn domů. Prošel si systémem, pochopil, o čem je a zjistil, že Německo nerazí dobrou cestu. Je agresivní a páchá zlo. Boje jsou k ničemu, plodí zlo a lidi za to platí životem. Pochopí, že tudy jít nemůže a odmítne slíbit věrnost Adolfu Hitlerovi. Jako sedlák, Němec a otec od rodiny není ihned odvlečen a popraven. Daří se mu před systémem ukrýt v normálním životě s rodinou a pracovat. Vesnice a její vedení mu ale dává najevo, že s takovým postojem se daleko nedostane, je pro ně více než nepřítel. Je zrádce. Lidé si proto začnou před rodinou uplivávat a život je těžší. Všechno se dá ale přežít, když je rodina pospolu. Pak ale přijde znovu povolání do přijímače a všechno teď bude jinak. Franz nechce utíkat, nechce dezertovat. Chce ale dát jasně najevo, že jeho se boje netýkají, nikdy by nikomu nevzal život. To se ale neodpouští. Je zajat a zavřen do žaláře... (TV Prima)
(více)Videa (3)
Recenze (153)
Já si pořád říkal proč mi to těma nudnejma dlouhejma scénama, monologama a detailama na přírodu připomíná Tenkou červenou linii a pak to vidim (ta aspoň měla skvělý válečný scény a závěr se sebeobětováním dával smysl, ne jako tady). Dlouhej ucajdanej příběh jednoho idealisty, který si myslí, že svým “odbojem” spasí svět. Místo toho obětoval sebe a vlastně celou svou rodinu. Čím byl film delší, tím víc mě začínal hlavní “hrdina” srát a příběh nudit. Záběry z vesnice, kde místní burani nechávají rodině sežrat činy jejich otce mě taky nebavily. U sester chvíli člověk nevěděl která je která a ze začátku ani nebylo jasné, kdo co po kom chce. Starosta po Franzovi, manželka po Franzovi, sestra po Franzovi, Franz po všech ostatních. Velké zklamání. Hvězda za krásnou alpskou přírodu a obsazení, ale jinak naprostá ztráta času u rádoby uměleckého filmu s vyšším podtextem. ()
Typické pomalé, lyrické, autorské Malickovo rozjímání nad obyčejným životem, láskou, Bohem, válkou a především silou osobního přesvědčení mě svou poezií vtáhlo v první polovině, aby v té druhé spíš ubilo monotónností (střídáním nekonečného vězeňského utrpení muže a sousedského odsuzování / sedláckého soužení ženy, spojených již jen dopisy a modlitbami). Ke konci jsem sotva držel oči otevřené – aspoň abych obdivoval nádherné poetické obrázky přírody a širokoúhlou kameru jako celek. ()
Malick je nezameniteľným poétom. Jeho plávajúce obrazy a cit pre akútnosť prostredia, ktoré ozrejmuje, je elegantné. Rovnako ako sprostredkovanie emócií a pocitov, ktoré jeho postavám pripravuje nemilosrdný osud. Autorská jednoduchosť a účinnosť Malicka sa nedá opozerať, avšak z jeho predošlých filmov sa dozviem a bádam viac a samotný autor v nich ponúka pestrejšiu škálu autorskej introspekcie či vnútornej psychológie postáv, cez ktoré prenáša ich skúsenosti mne ako divákovi. ()
Franz žije jednoduchý život sedláka v idylických Alpách, ale odmítne narukovat do války za Hitlera načež to odskáče. Tříhodinový poetický film, který sice i přes svou délku nepřejde do nudy, ale pro běžného diváka těžko stravitelný - méně slov, umělecké dlouhé záběry, permanentní voiceover, bezvýchodnost tématu... August Diehl se tu sešel s Markovicsem jako v Ďáblově dílně, jediném rakouském oscarovém filmu, ale ten je o dvě třídy jinde. ()
Galerie (34)
Zajímavosti (29)
- Preprodukcia trvala 10 týždňov, natáčanie 8 týždňov a postprodukcia takmer 3 roky. (Real Tom Hardy)
- Herci museli často robiť nový a nový voice-over, pretože sa film časom neustále a drasticky menil. (Real Tom Hardy)
- Franzova (August Diehl) spálňa vo filme je skutočná Franzova spálňa a vyzerá presne identicky, ako v roku 1940. Fanine (Valerie Pachner) výšivky, ktoré vidíme, sú jej skutočné a visia v izbe dodnes. (Real Tom Hardy)
,,Mám právo nechat se zabít abych nemusel zabíjet? '' ----- Tuhle záležitost jsem si schovával dlouho. Podobně jako dobré pití, které nechcete jen tak otevřít a schováváte si jej na nějakou lepčí příležitost či zkrátka jen na ten moment až budete mít dostatek času a klidu si jej vychutnat. Malick není pro každého, ale já naštěstí patřím k těm, kterým jeho filmy i myšlenky něco říkají a kdo si je umí naplno užít. Chce to ale onen rituál naladění se a klidu, protože při luxování či rozhovoru s návštěvou či dělání úkolů s drobotinou si jej opravdu neužijete... Malickovi filmy jsou většinou plné pokory, pokory před Bohem, životem, přírodou... Před tím vším, před čímž je člověk jen malinkaté zrníčko písku. Avšak zrníčko písku na kterém také záleží. Příběh z Radegundu z horského ráje v Rakousku mně opravdu dostal. Do země prostých lidí, horských luk, dřevěných srubů, nádherně modré oblohy a obrovských skalních velikánů jednoho dne přijde válka. Muži jsou povoláni k výcviku a vstupu do armády. Zatímco většina z odvedených přijme svůj osud, někteří dokonce nadšeně hajlují a oslavují postupy nacistických vojsk, silně věřící Franz si čím dál více klade otázku k čemu to je.. Zabíjet nevinné, napadat cizí země, okupovat se zbraní v ruce... Naštěstí sedláci jsou z armády vraceni zpět, zemědělská výroba je pro Třetí říši důležitá. Když však v roce 1943 se válečná štěstěna obrací v neprospěch Německa, vzpomene si armáda i na sedláky a povolává je zpět. Franz je však rozhodnut zbraň nepozvednout a nepřísahat věrnost Hitlerovi, kterého považuje za vraha. Pro takové však Německo mělo připravené koncentráky, věznice i popravčí. Říše se chvilku snažila dotyčného zlomit, ale když se to nepodařilo, nakládala s ním jako se zrádcem a nepřítelem. Franz stojí před těžkým morálním rozhodnutím podobně jako kdysi mistr Jan Hus. Podepsat věrnost a zachovat si život, nebo se nezpronevěřit svědomí a Bohu a nést si za to pozemské následky... Rozhodnutí pro věřícího člověka nadmíru těžké. Obzvláště když se za podpis přimlouvá i farář z jeho rodné vsi a manželka se dvěma malými dcerkami, které čekají na tátu... Jenže ďábel zkouší slabost všelijak i skrze dobré skutky snaží se nalomit duši zkoušeného.... Film je opravdu náročný, je tam mnoho zajímavých filozofických a dramatických momentů kdy mezi nejsilnější považuji dotaz soudce ,,Vy mne soudíte?''. Ačkoliv kamery se tentokráte jako v Tenké červené nedržel skvělý John Toll, Widmerovi se mne podařilo dokonale zmást, protože opět to mělo ten vizuál... Klouzající záběry, tu zblízka tu z dálky, občas brané z různých úhlů a v neuvěřitelných detailech... Co záběr to nádherný obraz. Prostě Malick. Hudba Howarda film krásně podkresluje, ale jakoby lehce, nejsou tam snadno zapamatovatelné momenty ... Trochu mne rušily ty střihy často uprostřed nedokonaných dějů, ale takto to asi tvůrce chtěl a nepovažoval za nutné předvádět to co bylo znaznačeno až do polopatického konce. Z úplného konce vám bude hučet v hlavě podobně jako z toho dobrého pití i když si dáte jen dvě sklenky... Sám nevím jestli se hrdina rozhodl správně. Každopádně si takové rozhodnutí zasluhuje úctu. ,,je lepší trpět jako podrobený, než se stát podrobitelem''... Z morálního hlediska a z hlediska čitého svědomí toto myslím platí univezálně ať už věříte v Boha či nikoliv. Úžasný zážitek, opět umělecké dílo pane Malicku! * * * * * () (méně) (více)