Režie:
Jim JarmuschScénář:
Jim JarmuschKamera:
Frederick ElmesHudba:
Tom WaitsHrají:
Gena Rowlands, Winona Ryder, Armin Mueller-Stahl, Giancarlo Esposito, Rosie Perez, Richard Boes, Isaach De Bankolé, Béatrice Dalle, Stéphane Boucher (více)Obsahy(1)
Ve filmu Noc na Zemi se setkáváme podruhé s mimořádnou tvůrčí osobností amerického nezávislého režiséra Jima Jarmusche. Od klubového snímku Podivnější než ráj prošla tvůrcova svébytná poetika jistým vývojem a jeho svět se pootevřel širší divácké veřejnosti. Jarmuschovou doménou zůstává žánr černé komedie, prohlubuje se však kontrast mezi "vnější" zábavností a trpkým vyzněním "všedních" příběhů. Režisér se však nevzdává vyprávěcí askeze v podobě minima aktérů, umístěných do několika málo prostředí a prožívajících "nicotné" episody; o to rafinovaněji však s nimi tvůrce nakládá.
Druhý Jarmuschův barevný film je členěn do pěti povídek, odehrávajících se zároveň během noci v různých časových pásmech v pěti velkých městech (Los Angeles, New York, Paříž, Řím, Helsinky) a v odpovídajících jazycích. Aktéry jsou místní taxíkáři a jejich pasažéři. Jarmusch jemně parafrázuje typické postavy, žánry a styly jednotlivých kinematografií (Hollywood, newyorská škola, francouzský neobarokní film, velkohubá italská fraška, seversky zasmušilé filmy Akiho Kaurismäkiho), což se prosazuje ve vyprávěcím rytmu, akcentaci významotvorných motivů, v přesné hudbě Toma Waitse i v samotném hereckém obsazení "typickými" herci té které kinematografie. Kameraman Frederick Elmes (podílel se na filmech Davida Lynche) těží maximum z nutně statické kamery, omezující se na pozorování aktérů v prostředí taxíku a na charakterizaci míjejících velkoměstských ulic. Rafinovaná struktura vyprávění poskytuje v jen zdánlivě "náhodných" situacích obraz světa paradoxů, v němž žijí "vidoucí" slepci i bezdomovci, kteří jsou všude doma, a v němž se všichni musí vyrovnávat s pocity odcizení v prostředí falešných mýtů.
Noc na Zemi je malý, moudrý a zároveň velmi zábavný snímek, zasluhující si svou inteligencí, humorem a myšlenkovou náplní pozornost všech ctitelů dobrého filmu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (406)
"Ale já jezdím taxíkem a budu automechanikem!" Proč plná počet? Protože jsou to PŘÍBĚHY. Normální, vtipné, bláznivé i smutné. Skvěle natočené a skvěle zahrané. Nic víc a především NIC MÍŇ! "Ty vado, to je soda..." ()
Pokud by bylo všech pět příběhů tak vtipných, jako druhý příběh s Helmutem, pak bych klidně uvažoval i o pěti hvězdičkách pro výbornou komedii. To opravdu nemělo chybu a jako komedie by to bylo parádní. Ovšem zbylé čtyři příběhy pro mě byly značně průměrné (na čistokrevné drama, jelikož o komedii se zde již mluvit moc nedá) a napsat scénář k jednotlivým povídkám, které spolu nejsou ani minimálně provázané, je vždy o hodně jednodušší, než sestavit smysluplné dvouhodinové drama. Proto tento (byť rozhodně ne nudný) počin nemohu stavět na roveň skutečných dramatických pětihvězdičkových filmových děl. >| ()
Pět nocí, pět cest, pět příběhů. Každý jiný, přesto do jisté míry stejný, z každého si lze odnést to samé i něco jiného, specifického. Povídkový film jak má být. ()
Pár lehce ulítlých občanů jede pozdě v noci taxíkem a celou cestu si s podobně praštěným řidičem/řidičkou poněkud strojeně a excitovaně povídají (aby se aspoň něco dělo) ... Tož to tak nějak vše .... Já osobně tedy v taxíku zásadně mlčím - kromě sdělení destinace :) Tak jednou by se to asi dalo, ale pětkrát za sebou ? :) Ale jo - snažil se tam Jim do těch silně umělých "příběhů" naroubovat všelijaká ta "artová" koření, ale už jsem asi viděl i zajímavější filmy ... Cimrman (jistě trošku přehnaně) k tomu jen z dálky lakonicky poznamenává: nuda, nuda, křeč, křeč. ()
Nejlepší příběh - YoYo a Helmut v New Yorku. A ten z Paříže byl také vtipný. A pokud budete knězovi vyprávět o tom, jak jste v mládí píchali tykve a poté jste se posunuli dále a přešli jste na ovce, tak ho možná trefí šlak a budete muset vymyslet, jak jej naaranžovat na lavici, aby to vypadalo, že umřel při rozjímání o Bohu. ()
Dvě hodiny převážně nudy, kdy se kameraman moc nenadřel - jeho nástroj (ne tenhle, ty prase) je položen na palubní desce jednoho z pěti taxíků, kde se odehrává nějaký rozhovor mezi řidičem a jeho pasažéry. Většina z nich jsou blbosti bez jakékoliv pointy, ale párkrát jsem se i zasmál. Na konci jsem čekal, že se ty příběhy nějak propojí, ale ono nic. Taky mě strašně štvalo, že na sebe skoro pořád ty postavy řvaly. Zkusím si tu seřadit příběhy podle zábavnosti: 1 - pan Yo Yo a Helmut :D tam jsem se smál hodně, super výkon Giancarla Esposita. 2 - Ital a padre, docela se mi líbilo, jak se do toho Taloš zažral a tak barvitě popisoval svoje sexuální hrátky s dýní a ovcí, že z toho pana svatého klepla pepka. 3 - tady už se dostáváme do podprůměru; asi vyberu pařížský příběh, kde je pár světlých momentů, ale nic extra. 4 - souboj v nudnosti vyhrává příběh z Los Angeles, kde se absolutně nic nestane, ale aspoň bylo na co koukat v podobě mladé Winony. no a 5 - parta ožralů v Helsinkách jede domů a přitom se rozbrečí. Krása. Pro arťáky možná dobrý, ale pokud v rozšlápnutém lejnu nehledáte vyšší smysl, můžete tenhle skvost s klidem přeskočit. // EN, EN SUB ()
Jim Jarmusch pro mě byl tím tvůrcem, o kterého předcházela pověst.. Doposud jsem od něj viděl jen tři kousky, ale žádný se nedá připodobnit k prožitku z Noci na Zemi. Kluk, který je důkazem toho proč se (ne)má během studia na filmové škole točit něco bokem (nebo hrát), jelikož můžete objevit, jak na tom skutečně s vlastním filmovým talentem jste, a zda máte, co divákům sdělit.. Mladý Jim si byl dost jistej, už při studiu vypomáhal Nicholasovi Reyovi (režisér kultovního Rebela bez příčiny) a pod jeho rukama nasával z filmové branže, co se dalo. A když mu pak Rey ještě v začátcích radil a občas si zašel na kamarádskou supervizi, což způsobilo, že Jim nabral patřičné sebevědomí, aby se ve filmovém průmyslu prosadil, ale taky usoudil, že jemu už škola nemá, co dát... Už od jeho prvních filmů byla Jarmuschova tvorba chválená u kritiků, a jelikož točil samé nízkonákladové kousky, nebylo těžké sypat jeden výdělečný projekt za druhým, ovšem žádný se nevyrovnal celovečernímu povídkovému cyklu jménem - Noc na Zemi... Nádherně lidské spojení několika všedních historek, kterými tvůrci oblétávají svět. A jelikož se jedná o spojení pěti historek, z nichž každá je z jiného světového velkoměsta, možná jde o víc než jen metaforu.. Pokaždé všechno začíná v taxíku, kde bez ohledu na prostor a čas, podává každá historka výpověď o tom, jak si Jarmusch představuje svět kolem něj.. První příběh je obraz z filmem zalitého LA, kde exhibuje Winona Ryder před rozhodnutím zda zariskovat jako herečka, anebo dále na telefonním seznamu vozit lidi z letiště. Pro mě asi tematicky nejzajímavější podívaná.. Druhý příběh zase přenáší děj do multikulturního New Yorku, kde se taxikářem stanete, aniž by jste uměli anglicky anebo vůbec řídit. Zde zase funguje absurdnost sitauce a komediální timing stojící na chemii či rozdílnosti hlavních hrdinů.. Do třetice se přesouváme do Evropy, kde ve francouzských uličkách fascinovaně přemítáme nad krásami života skrze vidění slepého člověka. Tohle je patrně lehce vulgárnější příběh, ale prosvítá hezkými společensky netaktními tématy... Ve čtvrtém příběhu zůstáváme v Evropě, ale tentokrát projíždíme Římem, kde nás provází Roberto Benigni se svým typickým osobitým humorem, jehož energii a zápal se nedá opakovat. Osobně jde tady pro mě o nejlepší část filmu, která netaktnost předchozí povídky převádí rovnou do opovržení, kdy řidič přesvědčuje nabravšího kněze, že zhřešil.. Abychom nakonec v pátém případě odcestovali do východní Evropy, kde vás zdejší chlapi dojemně přesvědčí o nemilosrdnosti životního osudu... Jediný filmový případ, kdy vás urychleně vláčí po celém světě a vy stejně doufáte, že to není poslední stanice. Každý z pěti příběhů má něco, ale všechny dokáží prodat naprosto všední denní situaci absolutně romantickým způsobem.. Taxikáři ještě nikdy nebyli zábavnější a svět si nebyl nikdy propojenější (aniž by k tomu potřeboval jediný kabel). Nádhera! 90% ()
V tej prvej poviedke ma zaujala ak tak len Winona Ryder, no potom to už šlo lepšie.... "Som z Drážďaň, blízko Československa." - "Blízko čoho???" :))) ()
"Víš, peníze... nejsou pro mne až tak důležité. Jsem klaun." A v tu chvíli mi to došlo... Vždyť on ten Helmut uměl řídit! Ale jako klaunovi mu celou dobu šlo o to, pobavit svého pasažéra. A to se mu povedlo náramně (a že nepobavil jenom jeho)... První vrchol ale nastává už v Los Angeles. Přitom je zvláštní, že takhle rozkošná je povídka, která je vlastně o ničem a od začátku předvídatelná. Někdy prostě ke štěstí stačí Winona Ryder lepící žvýkačku na dveře auta... Bohužel po LA a NY to jde z kopce. Paříž nijak zvlášť nezaujala, Řím se zmítá někde mezi skvělou zábavou a totální otravou a Helsinki jsou tak trochu prvoplánové......... updated: 5. hvězdička přidána - jo, podcenil jsem to, na druhý pokus totiž Paříž zaujala velmi (přece jenom následuje hned po NY a to je nějaká konkurence!), s Římem souhlasím a Helsinki jsou sice tak trochu prvoplánové, ale pořád svým způsobem milé. ()
Pět příběhů z taxíku během jedné noci v pěti různých městech v Evropě a v USA. Jarmusch krásně zachytil atmosféru jednotlivých míst v noci. Počínaje snobským Beverly Hills v Los Angeles, kde klidně můžete nechat stát kufry na chodníku, přes Brooklyn, kde pořád blikají majáky a ani tam toho černocha nechtěl nikdo odvézt, dále pak Paříž, kde v noci pracují jenom černoští imigranti z Afriky, potom Řím a nejužvaněnější a nejhlučnější národ světa - Italové, zakončené chladným (a vodku chlastajícím) severem v podobě finských Helsinek. Jednotlivé povídky hodnotím následovně(v závorce je důvod): LA 70%(Winona Ryder je výborná - přízvuk, žvejkačka, výrazivo...) NY 95% (neumím to formulovat, ale z té povídky na mě čiší příjemný pocit i přes všechno to negativní v něm), Paříž 60% (subjektivně nejhorší příběh, neoslovil mě nikterak zvlášť hlavní hrdina), Řím 110% a ani o píď méně (to už není ani herecký koncert, to je fantastická exhibice Roberta Benigniho, tomu se říká užvaněná italská nevymáchaná huba), Helsinki 80% (do filmařské povídky zformulované jedno "moudro" - když nejde o život, jde o hovno...) Čistým průměrem 83% k tomu malý bonus za pěknej song k titulkům a máme z toho lehce ošuntělejch, ale pět hvězd. ()
První dvě americké povídky jsou nic neříkající, až zbytečné. Oproti zbylým třem jsou slabé. Když se na ně ale díváte jako na pomalý rozjezd, dají se akceptovat. To pravé začíná až protentokrát rasistickou Paříží, vrcholem je zběsile vtipná Itálie (koho u tohodle smíchy nebolelo břicho, tak nemá smysl pro humor) a na závěr neméně silné vyprávění z Helsinek, i když v hluboce posmutnělém vydání. Celkově povedené herecké obsazení a samozřejmě tady již mnohokrát zmiňovaná bravurní režie, posouvá Night on Earth ke krásným čtyřem hvězdám. ()
no ja neviem ... na jednej starne sa to dobre pozeralo, no na strane druhej to neboli nejaké pútavé príbehy. ak by nebolo benigniho ríma, asi by sme dnes ostali len na šesťdesiatke... ()
"Takový roztomilý kněžíček to byl".....prostě úžasné! Netradiční komedie o práci taxikářů/taxikářek a skvěle zpracované dialogy s cestujícími. ()
Noční záběry z ulic pěti metropolí, stále stejný interiér taxíku a pár obyčejně neobyčejných, vypointovaných setkání: je až s podivem, jak mnoho dokáže Jarmusch udělat s tak málem, aniž by jen na chvíli začal nudit. Jednotlivé povídky se odvíjejí z letmých typických charakteristik pěti velkoměst: potkáváme tu motiv filmového průmyslu v Los Angeles, rasového problému v New Yorku, pijáctví a deprese v zasněžených Helsinkách, katolické církve v Římě či obyvatel bývalých francouzských kolonií v Paříži. Jarmuschova noc na Zemi se neživí fantaziemi o odvrácené noční straně velkoměst, ale rozvíjí silné motivy vzájemného porozumění a míjení ve světě, kde jsou i obyvatelé ghett, prostitutky a pijáci zobrazeni s láskyplnou lidskostí. Struktura povídek stvrzuje běžnou zkušenost každého uživatele nočních taxíků, že taxikáři nejsou žádné mlčenlivé vrby, ale často představují svéráznější a barvitější osobnosti než jejich zákazníci; očekávaný institut zpovědi je zde převrácen naruby, v římské povídce doslova. Pomyslné vrcholy filmu jsou pro mě něžně tragikomický klaun Helmut, užvaněný zvrhlík v podání Benigniho a vícevrstevnatý pařížský příběh o slepectví a zaslepenosti. ()
5 poviedok odohrávajúcich sa v tej istej minúte v taxíku v L.A.,NY,Paríži,Ríme a Helsinkách.Príbehy na seba nenadvezujú a každá poviedka má osobité kúzlo.Dvaja ľudia sa stretnú v taxíku a postupne sa dozvedáme o ich životných príbehoch a osudoch.Ich dialógy sú neskutočné.V Paríži po francúzsky,v Ríme po taliansky,v Helsinkách po fínsky.Úžasne to dokresluje atmosféru.V prvom príbehu exeluje W.Ryder,v druhom v NY je to podľa mna najlepší príbeh,Paríž a sebestačná slepá žena,Rím s ukecaným Benninim a Helsinky so severskochladným príbehom o taxikárovi Mikim.Na začiatku filmu hudba od Toma Waitsa,výborný humor od J.Jarmuscha a nič viac už netreba k 5*. ()
Zajímavě poskládané minipříběhy s obskurními postavičkami, které se příjemně sledují, nicméně jedno podívání bohatě stačí. ()
Bezkonkurenčně nejlepší je Řím, následovaný New Yorkem, Helsinki taky nejsou špatné, Paříž sice trochu pokulhává, ale dá se, jediná slabší povídka je ta z LA, ale ani ta nezkazí skvělý průměr filmu, hlavně díky tomu, že je hned na začátku. Výborný a originální filmový projekt. ()
5 příběhů z taxíku o délce přibližně odpovídající klasickému sitcomu. Dnes tento film působí hodně jako výlet do minulosti, žádné mobily a navigace ... apod. to bylo velmi příjemné, tenkrát být taxikářem to byl kunšt :-). Po shlédnutí filmu jsem měl opravdu náramnou chuť projet se taxíkem ... i když by těžko měl takové kouzlo jako v tomo filmu. Z herců mě nejvíce zaujal Armin Mueller-Stahl, skvělý Matti Pellonpää, skvěle zahraná nevidomá pasažérka Béatrice Dalle a Winona Ryder jako mladá neomalená taxikářka z Los Angeles. 85% ()
Špičkový scénář a hudba! Film autentický, co to jde.. Škoda, že neumím všemi jazyky, z angličtiny pár vtipů pochopím, ale u italštiny, francouzštiny,... tam mi toho určitě mnoho uteklo. V povídce s Benignim jsem se samozřejmě nachlámal nejvíc (oblíbenec no), ale ostatní jsou taky výborné! ()
Bakalářské příběhy alá Jarmush aneb Kafe a cigára v taxíku. ()
Reklama