Režie:
Édouard DelucKamera:
Pierre CottereauHudba:
Warren EllisHrají:
Vincent Cassel, Tuheï Adams, Malik Zidi, Marc Barbé, Samuel Jouy, Scali Delpeyrat, Pernille Bergendorff, Pua-Taï Hikutini, Ian McCamy, Michèle Clément (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Nekompromisní vizionář Paul Gauguin opouští Paříž, rodinu i přátele a v roce 1891 se usazuje na exotickém ostrově Tahiti, aby zde načerpal inspiraci pro své obrazy v divoké a neposkvrněné přírodě. Zdánlivý ráj se ale mění v místo samoty a chudoby, na němž Paul zápolí s podlomeným zdravím, odmítnutím i pochybami. Poznává zde ale takové domorodou krásku Tehuru, která se stává jeho ženou i múzou. Film Edouarda Deluca je výpravnou, přitom ale meditativní sondou do duše vášnivého a problematického génia. Dominuje jí naprosto strhující, intenzivní výkon Vincenta Cassela. (Film Europe)
(více)Recenze (55)
Vincent Cassel Gauguina hraje neuvěřitelně, jakože jím skoro je – píšu záměrně skoro, protože Vincent bude vždy především Vincentem. Ale na umření je na plátně pořád a pořádně, ale stejně tak v něm neustále doutná touha po životě, po malování; hoří, neustále ho něco žene něco dělat, něco hledat, milovat, neustupovat, i když je osud sebevíce proti. Zásady žití a posedlost jít svoji cestou, touha neustoupit; v těch posledních scénách kdo nemá slzy v očích, ten nemá srdce... Jo a super smyčce Warrena Ellise, to se vždy počítá! :-) [80%; 2018-06-03 Kino Světozor] ()
Další skvělý životní herecký výkon Cassela , dělá z tohoto filmu , shlédnutelné dílko. Ve filmu se toho až tak moc neděje . Odjezd z Francie , pak živoření na Tahiti , nemoce, život s domorodkou a návrat zpět odkud přišel . Nebýt již zmíněného herce v úvodu , tak by to byl až podprůměrný film z ostrova . Ale Vincent to dost pozvedl . Proto dávám * * * * . ()
Film založený na depresy. Takový snad život ani nemůže být. Depresivní je i celá Polynesie a hodně z Gauguinova života tam vůbec není. ()
Príjemné, až nedeľňajšie pozeranie na životný príbeh Paula Gauguina, ktorý ako mnohí umelci jeho doby ostali až do konca života nepochopení. Dobovosť Paríža 19. storočia a prostredie Tahiti sa tvorcom podarilo zobraziť skvele. Rovnako Gauguinove pracovné a životné postoje a lásky (aj keď umelecký historik znalý veci by mal možno iný názor, kto vie..). Kvôli krásnemu a inšpirujúcemu prostrediu Tichomoria je pri pozeraní potrebný veľký a kvalitný obraz. ()
Gauguinove obrazy z Tahiti sú plné farieb a zvláštneho kúzla. Naproti tomu jeho pobyt na Tahiti bol podľa scenáru tohoto filmu temný a zúfalý. Hoci Gauguin na Tahiti tvoril, mal mladú partnerku, bol v prostredí rajskej prírody Polynézie, ale bol postarší a už chorý, chudobný a hladný. Preto hoci našiel raj na zemi pre svoju tvorbu, tento raj mal trochu trpkú príchuť. Vincent Cassel sa zhostil role Gauguina veľmi uveriteľne, dokázal ukázať génia maliara, ktorý predčil svoju dobu o desaťročia a preto jeho súpotníkmi zostal nepochopený a zomrel v chudobe. Tiež ostatné charaktery Tahitčanov boli zahrané realisticky. Kulisy filmu v šedej farbe chudoby konca 19. storočia poskytli divákovi sa vžiť do postavenia hlavného hrdinu a jeho rovesníkov. Vždy keď som sa doteraz pozerala na obrázky Gauguina z Tahiti, myslela som si, že tu bol šťastný. Asi aj bol, len bohužiaľ ku šťastiu mu chýbali peniaze na základné potreby a preto sa tento raj zmenil tak trochu na peklo. Keďže film bol natočený podľa biografie Gauguina pravdepodobne vyjadroval skutočnosť. Je paradox, že o storočie neskôr sú obrazy tohoto impresionistu cenené na desiatky až stovky miliónov dolárov a v čase vzniku obrazov nedokázal dostať za ne ani 30 frankov. Hudobný podklad Warenna Ellisa pekne dotváral atmosféru Tahiti, tamojšej prírody, ale aj ťažkých chvíľ v živote Gauguina. ()
Další z řady malířů, co zemřeli v bídě a zapomnění a nyní se jejich díla prodávají za miliony. Svět funguje opravdu zvláštním způsobem. Gauguin byl ale taky nepochybně egoistický podivín a samorost, se kterým asi bylo těžké vyjít nebo dokonce žít. Ať už film odráží realitu více či méně, poskytuje poměrně intenzivní zážitek. ()
Kouzlo film spočívá v tom, že není o malování, ale o nepochopení, které je tím nejsilnějším aspektem, co všechny skutečné umělce kdy spojovalo. ()
Bože, jak je to za života těžké, být po smrti slavný. Ani Koké není výjimkou. Kdyby mohl cestovat v čase a v současnosti střelit pár těch Tahiťanek v aukci, tak se může na ostrově bavit dodnes. ()
"Jsi divoch, Paule Gauguine, tak jako my všichni. Ty jediný ses ale rozhodl, že na to nechceš zapomenout." Krásná básnička v temném tyrkysu a dokonalé kompozici bez zbytečných slov, filmařské umění vyjádřené obrazem s tou nejkrásnější barevnou tóninou a laskavým smyslem pro umění. Výběr jedné části umělcova života umožnila tvůrcům nechat čas plynout pozvolna a víc než nějaká faktografická biografie se z něj stala příjemná pocitovka. I když někdy hodně smutná. ()
Film mě moc nenadchl, ale musím vyzdvihnout herecký um Vincenta Cassela. Jeho Gaugainovi jsem tu jeho posedlost malováním zcela věřila. Kdyby tak Gaugain tehdy jen tušil, že jednou se jeden jeho obraz prodá za 300 mil. dolarů. ()
Z bankéře umělcem. Nuzný život ve Francii, nuzný a těžký život na Tahiti. Nenaplnění rodinného života, nenaplnění úspěchu, nenaplnění lásky s múzou, pochyby, nemoc, skvělý hudební doprovod a vynikající Vincent Cassel v sondě do části života post-impresionistického velikána, který zemřel v chudobě a osamění. ()
Reklama