Režie:
Roland JofféScénář:
Mark MedoffKamera:
Peter BiziouHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Patrick Swayze, Om Puri, Pauline Collins, Shabana Azmi, Ayesha Dharker, Art Malik, Sam Wanamaker, Masood Akhtar, Pavan Malhotra, Keira Jane Malik, Anjan Dutt (více)Obsahy(2)
Drama mladého lékaře hledajícího ztracené životní hodnoty. Mladý americký lékař Max přijíždí do indické Kalkaty, domorodci nazývané městem radosti. Náhoda ho zavede do chudinského ghetta, kde žijí ti nejchudší z nejchudších. Max, plný životního rozčarování se rozhodne zde zůstat a nalézt ztracené jistoty a smysl vlastní existence. Spřátelí se s místními lidmi, pomáhá je léčit, sehnat jim práci. Setkává se také s bílou misionářkou Joan, pomůže ji vybudovat kliniku pro nemajetné, kde poté pracuje jako chirurg . V tomto beznadějném chudinském světě Max opět nachází smysl života a vlastní práce. (HBO Europe)
(více)Recenze (16)
Patrick Swayze podáva jeden zo svojich najlepších výkonov v kariére. Jeho zobrazenie Maxovho rastu z nahnevaného bývalého lekára na súcitného a starostlivého „rodinného muža“ je dobrá. Kamera Petra Bizioua autenticky zachytáva surovosť mesta Kalkata a život v slamoch. Hudba Ennia Morriconeho je navyše očarujúce. 6/10 ()
Kdybych to měl hodnotit jenom podle kvality hlavního příběhu toho amerického doktora, asi bych byl příkřejší (inu, Šwejzý je Švejzý a Kalkata není taneční parket nebo Road House). Ale v tom filmu je toho mnohem víc a kdo někdy byl v Indii, tak ví, že tu spousta věcí docela dobře sedí. Život lidí na totálním dně, kteří prodají i mléko pro batole, protože prostě nemají ani za co jíst. Lidi s leprou. A taky lidi, co lidem s leprou čas od času přijdou podpálit barák. Mafie, která se neštítí fakt ničeho, protože lidský život tady nemá valnou hodnotu. Chlap, co pláče štěstím, protože dostal job, kde může běhat jako rikša za pár halířů... A přesně kvůli těmhle věcem jsem šel na 4 hvězdičky. a samozřejmě taky kvůli Enniovu soundtracku. ()
Indie je pro mě nepředstavitelný svět s miliardou lidí, který mě láká a zároveň odpuzuje. A přesně tyto pocity ve mě vyvolával i film. Ne moc dobře se na to koukalo, ale naprosto mě to vtáhlo do děje. Patrick Swazey vždycky uměl zaujmout, a potěšila i šibalská Pauline Collins, která mi učarovala už jako Shirley Valentine. V tom jejím kukuči je snad všechno, ani by nemusela mluvit. Přes všechnu tu špínu a bezmoc triumfuje lidské odhodlání a víra v lepší život. K dokonalosti tomu přeci jen trochu chybí, ale dozajista si to někdy rád zopáknu. A pokusím se víc soustředit na hudbu slovutného Ennia, protože se mi zdála jaksi nevýrazná. ()
Zatial som Joffého filmy nevidel, takze nemam s cim porovnavat. Myslim si, ze pohlad na chudobnych ludi bol natoceny zaujimavo, ale chvilkami je mozno dej trochu zdlhavy, mozno stacilo trosku viac zastrihnut do filmu. Morriconeho hudba opät uzasna, k tomu netreba komentar a P. Swayze sa snazil a myslim si, ze to zahral celkom slusne. Art Malik znamy z filmu Pravdive klamstva v ulohe teroristu si tu zahral opät zaporaka.......27.04.2008 ()
Po drásavých Vražedných polích a vynikající Misii pohořel R.Joffé s tímhle sentimentálním příběhem lékaře, který najde sám sebe uprostřed špíny kalkatského chudinského slumu. Pokud nepomáhá ani hudba osvědčeného E. Morriconeho, pak P. Swazye (který se zřejmě toužil přehrát z tanečníka do charakterních rolí) to už teprve nevytrhne. Viděno kdysi dávno v téměř prázdném kině, zato s přitažlivou slovenskou přítelkyní. Film byl její výběr. ()
Reklama