Režie:
Jonas ÅkerlundKamera:
Eric BromsHrají:
Till Lindemann, Richard Kruspe, Paul Landers, Flake Lorenz, Oliver Riedel, Christoph SchneiderVOD (2)
Obsahy(1)
Zachytit ve filmu koncertní show kapely Rammstein je téměř nemožné. Slavní metalisti z Německa posouvají vizuální laťku s každým dalším unikátním vystoupením výš a výš. Renomovaný švédský režisér Jonas Åkerlund se o to pokusil a na kameru zachytil pařížský koncert z března roku 2012. Halu Bercy tehdy zaplnily tisíce fanoušků, jež se staly svědky neopakovatelné podívané. Koncertní film Rammstein: Paris je hostinou pro smysly, je to temná kontroverzní pohádka a benzínem načichlá show, jejímž podtitulem by mohlo být ‚nezkoušejte to doma'. (Aerofilms)
(více)Recenze (38)
Super podívaná, ikdyž chybí zásadnosti Amerika a Ich will + Flake ve člunu :( ()
Ano, jestli může být něco ještě víc sexy než hořící Rammsteini, tak jsou to hořící Rammsteini ve slow motion. ()
Mein Herz Brennt, Ich Will, Links 2,3,4, Du Hast, Feuer Frei, Mutter, Sonne, Ohne Dich, Engel a mnoho ďalších peciek naživo s Paríža v jedinečnom podaní od chlapíkov z Rammsteinu. Je tu niekoľko fantastických šialeností, no najviac ma dostali asi krídla v skladbe Engel a delo v skladbe Pussy. Celý koncert môžete vidieť tu: https://www.youtube.com/watch?v=GyUNmmj19-A 90% - 5* ()
Terapie Německa. Slavoj Žižek říká, že jedním z hlavních důvodů masové obliby Rammstein je právě jejich übermenchovská stylizace, silná gesta, pevný krok a to v kombinaci s neustálým podrýváním právě těchto elementů. Umožňují tak opět po dlouhé době propadnout formě vyjádření, která kdykoli dříve měla ve spojitosti s nástupem a stylizací nacismu dost problémové konotace, nicméně vášeň k tomu podléhat jí je tak nějak podvědomou součástí každého člověka. Rammstein dali lidem opět možnost jí propadat, ale bez oněch problematických souvislostí, ačkoli se kapela nikdy žádné kontroverzi nebránila, naopak z ní těží po celou dobu své existence. Koncerty Rammstein jsou tak možná jediné, které v současné době dokáží využít monumentálního potenciálu stadionových desetitisícihlavých arén, ve kterých vystupují, protože masa fanoušků je zde součástí celého konceptu. Záznam koncertu se tak povětšinou rozumně vyhýbá záběrům na jednotlivé návštěvníky, ale snímá je jako hlučící amorfní masu, poslušně opakující gesta, jež po ní kapela chce. Stejně tak dobře se pracuje s prostorem arény, který se velmi dlouho vzpírá nějaké představě o jeho velikosti, výšce, orientaci či zdali je hala uzavřená či otevřená. Vznikne tak bravurní iluze světa Rammstein, plná ohně, krve, pohnutosti a dystopie, ze které není nic, co by bylo schopno vyvést. Rammstein není jenom kapela - je to celý umělecký audiovizuální koncept, který nelze nahradit a nelze do něj nikdy úplně plně vidět. Tuhle kombinaci nazi-queer-trans-technofilní-autokratické-macho-sado-maso-burleskní šarády je škoda si nechat ujít. ()
"Mit dir bin ich auch allein, Ohne dich!" Počtvrté, ale stále bych psal to samé. Znovu bych se jen opakoval. Nicméně nyní, milé děti, dávejte dobrý pozor... Dokonalý koncert, jedinečná show, geniální střih a nádherná hudba. Bylo dvanáctého listopadu roku 2011 a já se tísnil před O2 arénou. Trvalo dlouho, než to vypuklo a až to vypuklo, tak slova byly málo. Jsem vděčný, že jsem mohl tento orgasmický zážitek prožít znovu. Brutální nástup na scénu a Rammstein to od první sekundy rozjíždí na plné bubny a během celé show neztrácí šťávu. Té má ostatně na rozdávání. Nechybí jedno ugrilování, jiskřící luk, ústní pochodně, zatloukání hřebíků, minutová ejakulace, dvoumetrová křídla a samozřejmě ani Tillův metrový penis. Kdo tohle nemá rád, ať na nový Rammstein ani nekouká. Stále to bude to stejné a stále to bude odkaz fanouškům. Made in Germany tour je koncertní opus a všechno je již vyšperkované k dokonalosti. Nezbývá než vstát a tleskat těmhle dědkům z NDR. Přestože jim je přes padesát, tak stejně na jevišti blbnou jako v roce 1999. Já si toho cením. Srdce fanouška plesá, a to i když to viděl naživo. A to, i když viděl jejich koncertní záznamy mnohokrát. Protože R+ je moje dlouholetá milenka. Byla tu se mnou, je tu se mnou a vím, že tu se mnou vždy bude. Prostě láska, která nerezaví. Paris je ultimátní ukázka z jejich repertoáru. Je teplá po plamenech a voní po benzínu. [Dolby Atmos][Kino] (100 %) ()
"Rammsteini" umí udělat show. Ne nadarmo v době natáčení v Paříži hráli už 22 let. A show to skutečně byla. Bohužel jsem z ní pořádně nic neměl. Střihač Rammstein: Paris totiž asi nebyl placen od hodiny, nýbrž od počtu střihů, takže se tu mění záběr ve zbytečně moc písničkách na každou dobu, případně doby dvě. (pro představu - úvodní Sonne má 152 4/4 taktů, což je 304 střihů na cca 300 sekund písně). A je to škoda, některé ty záběry byly fakt pěkné. Jsem zkrátka zastáncem názoru, že hudba Rammstein je natolik energická, že nepotřebuje výpomoc hektickými střihy. Výsměchem bylo pak Ohne Dich, kde sice střihačské tempo zvolnilo, ale pro změnu se vybraly 4 nejnudnější záběry a ty se točily dokola. Audio mix ve standardní kvalitě. Kvalita obrazu občas pokulhávala, bylo znát, že koncert byl točen v roce 2012 a technika od točení k vydání pokročila zase o něco dál. Nejhezčím zážitkem tak bylo klidnější Frühling in Paris, které celou show ukončovalo. ()
Šňůra Made in Germany jsou koncerty dotažené k dokonalosti. Jak skladbou hudebních vystoupení, tak přechodem na B-Stage, kde to R+ rozjížděli na plný koule uprostřed diváků. Koncertu opravdu nelze nic vytknout. Kdo si to prožil na vlastní kůži (jako naštěstí i já), tomu musí při tomhle znovuprožitku vstávat chlupy po celém těle. Záznamu nicméně musím objektivně dát hvězdy jen čtyři, jelikož to Akerlund přepísknul s vizuálními vifikundacemi a klipovitým střihem na začátku. Proč, kurva?! ()
Stejně jako před časem v případě DVD In Amerika i aktuální záznam Paris předznamenal návrat Rammstein na pódia – pět let starý koncert, který skupina prezentuje, pochází z éry turné k desce Liebe Is Für Alle Da. Benzínem načichlá show, jejíž zdokumentování si vzal na starost režisér Jonas Åkerlund, patří bezesporu k tomu nejlepšímu, co kdy německá banda v halách předvedla. S efekty nabitou podívanou zavítala tehdy i do Prahy. Åkerlund však obrazovému záznamu vtiskl svůj typický rukopis, který rozhodně nemusí sedět každému. Vzal osvědčený koncept z videa Ich Tu Dir Weh, které pro Rammstein točil, a aplikoval jej na dvouhodinovou stopáž. Rychlé, ale opravdu rychlé klipové střihy přitom začnou být po pár minutách otravné, není prakticky možné si vychutnat delší pohledy na scénu ani detailnější záběry muzikantů. Z několika nájezdů kamery, které jako by z oka vypadly zmíněnému singlu, je patrné, že některé záběry byly předtočené. Postprodukce se na výsledku také podepsala, obraz je chvílemi zbytečně kontrastní a párkrát dojde i na nepochopitelné černobílé záběry, které nemají jakékoliv opodstatnění, stejně jako několik doklíčovaných efektů. ()
Dokonalý spektákl! Je ještě vůbec možné zdokonalit už tak dokonalou show bez jediné chybičky a slabého místa?! Nebál bych se, že by tahle německá partička již nedokázala překvapit a šokovat dál, jak činí již od svých začátků. Střihač tohoto koncertu sice asi usiloval o vyvolání epilepsie u diváka, ale R+ zkrátka nejsou určeny pro slabší nátury. Zážitek a názorná ukázka toho, jak má vypadat rocková show v 1. lize! ()
Pro fanoušky této nejpopulárnější a asi i nejlepší německé a i německy zpívající kapely asi povinnost. Proto se nevyhnula ani mně. Ať už po hudební stránce kapely, po show stránce kapely a nebo i práce na záznamu jako takovém se jedná zřejmě o zhola bezchybnou práci. Asi bych nedoporučoval sledovat lidé s problémy s epilepsií, jelikož střih je rychlý a svižný jako Vin Diesel v jakémkoliv filmu. Stříhat tento film musel být zážitek na celý život. A taky neuvěřitelná práce, který by se měla bezmezně ocenit. Skvěle zabrané, skvěle zpracováno. Hodnotit show samotné kapely by bylo zbytečné. Ta je totiž dokonalá vždycky. Ten žár jsem cítil z Paříže až sem. ()
Hrať na klávesy je jedna vec, ale prečo pritom nechodiť na trenažéri? Som si istá, že tam zostalo zopár ľudí obhorených:)). ()
Určitě skvělá show jako vždy, ale za mě ne. Fakt, že se z toho snaží udělat film v klipovém stylu jako Ich Tu Dir Weh mi dost kazí zážitek z živého koncertu. Předchozí 3 DVD se mi líbily víc a hudba za to nemohla. ()
Snaha udělat z dokonalýho koncertu ještě lepší záležitost přivedla celej vizuál do pekel. Problém je v tom, že celej živák je nasnímanej "klipovým způsobem", což znamená, že je tam sto tisíc naprosto zbytečných střihů, prolínačky a navíc digitální (obrazový) i zvukový efekty. Rammstein toto vůbec nepotřebujou, samotná show je tak komplexní, že nic nechybí a není potřeba nic přidávat. Tenhle způsob natáčení tak energii z live hraní naprosto kazí. Dalo by se tam koukat na spoustu krásných záběrů (však taky použili 25 kamer), ale divák to nemá šanci stihnout, protože už je obraz dávno prostříhanej někam jinam. Je to škoda a taky důvod, proč tomu dávám 4*, a to ještě s odřenýma ušima. P.S.: Naživo to stejně bylo, je a bude nejlepší! ()
Hudebne mi to moc nerika, ale jinak takhle ma vypadat hudebni show. Stoprocentni profesionalita. ()
Rozporuplné dílo jedné z nejkontroverznějších kapel současnosti. Přehnaná angažovanost Jonase Åkerlunda zabila příležitost pro bezkonkurenčně nejlepší živák v historii kapely. Přestylizovaný vizuál a extrémně rychlá a chaotická střihová skladba spolu s nepochopitelně použitými digitálními efekty (hadí jazyk zpěváka .. wtf?) způsobují, že tento počin je takřka nemožný shlédnout v kuse a plně jej docenit a užít si. Åkerlundův styl se náramně hodí do klipů, což již dříve předvedl u Ich Tu Dir Weh, avšak 2 hodiny v kuse opravdu ne. Prostřihy a změť výjevů začnou být již u druhého songu rušivé a otravné a pouze kazí zážitek. Ruce střihače jsou opravdu nemilosrdné, a tak se na vás v určitých pasážích během chviličky valí nespočet různých záběrů, které jsou samy o sobě neskutečně dobře nasnímané, jenže co na plat, když je pomalu ani nezaregistrujete. Naprostá škoda tak zabitého potenciálu. P.S.: Kdo by chtěl okusit, má možnost zde P.S.2: Chce-li někdo okusit atmosféru a krásu živých vystoupení Rammstein, nechť raději sáhne po Live aus Berlin, Völkerball či In Amerika, toto radši ne. ()
Koncert v Paříži je vrcholem tvorby a efektů skupiny Rammstein, jenže tenhle klipovitý pseudodokument je autorské umělecké dílo režiséra, který svým umem potlačuje umění skupiny Rammstein. Brutálnlní střih, záběry na publikum nula a k tomu nějaké digitální přídavky. Co to je? Rammstein z Madison square garden byl naprosto vzorový, ale tohle? ()
Projekce v Olomouckém cinestaru - jedním slovem děs. Zvukař by zasloužil zavřít na pár minut to malé temné místnosti s Tillem. Samotný koncert měl v první polovině dost chaotický střih. Až po přesunu na pódium upřostřed se na to dalo koukat. Ale shoe to byla parádní a už se těším na květen 2017 kdy přijedou do Prahy. ()
Na koncert k turné Made in Germany jsem bohužel nebyl, takže zhodnotím pouze záznam, který nebude ovlivněn zážitkem z koncertu. Je to dobré, ale některé vizuální efekty, které v reálu nebyly, jaksi zkreslují realitu, bez nich by to mělo to samou sílu, neboť za hudebníky vždycky má mluvit hudba! In Amerika se mi líbila více, i když zde je setlist kompletní Best of Rammstein včetně Frühling in Paris, kterou mám hodně rád a hrála se jen ve Francii, jinak na setlistu k tomuto turné nebyla. Takže hodnocení 4 a půl hvězdy, něco za ty vizuální triky srazit musím. ()
Åkerlund toho chtěl ukázat tolik (a že bylo co), až nakonec neukázal skoro nic. Blbečku, když točíš respektive stříháš živák, máš prezentovat vystoupení kapely, ne svoje střihačský schopnosti! Ale jsou to Rammstein, skvělá hudba, bez debat nejlepší show, tudíž 5*. ()
Vítejte ve vizuálním pekle! Show s vůní benzínu legendární německé bandy. Snímání z mnoha kamer včetně ultra slow motion. Atmosféricky nabuzené publikum není v záběrech moc vidět. 8/10 ()
Reklama