Režie:
Neil JordanScénář:
Neil JordanKamera:
Ian WilsonHudba:
Anne DudleyHrají:
Stephen Rea, Miranda Richardson, Forest Whitaker, Adrian Dunbar, Jaye Davidson, Andrée Bernard, Jim Broadbent, Ralph Brown, Bryan Coleman, Tony Slattery (více)Obsahy(1)
Člen Irské republikánské armády Fergus se podílí na zajetí britského černošského vojáka Jodyho. Během tří dnů se s ním sblíží. Přesto je však svolný rukojmího zastřelit. Jenže vojáka při pokusu o útěk přejede britský obrněný vůz. Fergus vyhledá v Londýně Jodyho dívku Dil a zamiluje se do ní. IRA ho znovu vyhledá a on přijme účast na chystaném atentátu. Zároveň se snaží uchránit Dil před spolubojovníky...
Neil Jordan suverénně splétá několik motivů do svrchovaně filmového tvaru. Po působivém prologu na klasické téma vztahu vězně a jeho strážce, odhalujícího zrůdnost politického násilí, se příběh přenáší do roviny intimního erotického poměru, ozvláštněného sexuální odchylkou (irský katolík je náhle postaven do neřešitelného dilematu). Na konci splynou obě roviny do poněkud bizarní historky z černé kroniky, a smírný epilog uzavírá zvláštní "vymyšlené" drama, jež vůbec nemusí být vzdálené realitě. Režisér dokáže mistrně navodit atmosféru, mnohdy i pomocí překrásných dobových písní. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (160)
Vybavuju si jen jeden film, který měl podobně bizarní zápletku jako Hra na pláč a to je Prolomit vlny od Larse von Triera. Z důvodu prozrazení samozřejmě nebudu zacházet do detailu, ale něco k tomu řeknu. Únos a následné sbližování hlavních hrdinů vypadá na slibně rozehraný thriller. Následně děj dostane nečekaný spád, který ale dějovou linku přetočí tak zvláště a netradičně, že mně to skoro vyrazilo dech. A to nekecám. ()
Tak konečně už vím ve kterém filmu jsem slyšela (poprvé!!!) tuhle úžasnou bajku. . „Štír a žába: Štír se chce dostat přes řeku na druhý břeh, ale neumí plavat. Jde za žábou a požádá ji, aby ho převezla na druhou stranu.Žába na to: Já tě převezu a ty mě bodneš. Štír nesouhlasí. - Kdybych tě bodnul, tak bychom šli ke dnu oba. Žába nad tím chvilku přemýšlí a nakonec přijímá.Vezme štíra na záda a vrhnou se do vody. Asi v půli cesty ucítí pálivé bodnutí v boku a dojde jí, že ji štír přece jenom bodnul.A jak se pomalu potápí do vln, zakřičí: Proč jsi mě bodnul? Teď se oba utopíme A štír na to: - Nemohl jsem si pomoci, mám to už v povaze. A jaký je v tom význam? Význam je v tom, co říká. Štír udělá to, co má v povaze.“Velmi zvláštní film o závazných závazcích, o podivném přátelství, o velmi zvláštním vztahu a o tom, co každý z nás má v povaze. Jak jsem mohla na tenhle film zapomenout? To vážně nevím, ale bajku znám.. dosud!!!! ()
Tenhle film by mohl být synonymem pro nevyužitý potenciál. Začátek je totiž báječný, ale ta náhlá změná žánru mi prostě nesedla. Film se zlomí a spíše než drama, na kterém začínal, připomíná Birdcage plnou černého humoru, aby se na konci opět vrátil k původnímu konceptu. A to všechno není zrovna dobře namíchané. Jaye Davidson je opravdu neskutečný, přeci jen nominace na Oskara za první roli v životě mluví sama za sebe. Forest Whitaker a Stephen Rea stejně skvělí, ale jednotlivým částem bohužel chybí větší soudržnost (a konec je vysloveně nepovedený), a tak i když se na to dobře dívá, o žádný zázrak bohužel nejde. A přitom nechybělo mnoho. ()
Neil Jordan opäť raz neprekročil svoj tieň. Nebolo to zlé, ale zase som ani netlieskal od nadšenia, podobne ako v predchádzajúcich jeho snímkoch, z ktorých mi doposiaľ vychádza ako víťaz Interview s upírom. Námet a pointa sú síce hodne silné, ale ich pretavenie do filmovej podoby stráca hlavne po dramatickej stránke. Až moc často sa tu striedajú veľmi silné pasáže s tými slabými a nudnými, čoho výsledkom je len neutrálny pocit. Keby tu nebola taká špičková, chytľavá muzika a perfektný Stephen Rea, tak idem s hodnotením ešte nižšie. 70/100 ()
Pro mé hodnocení je klíčová postava Dil, respektive výkon Jaye Davidsona. Kdo má pro tohoto herce, v němž se talent a charisma spojily v přímo vražedné kombinaci, slabost, nemůže hodnotit nízko. Bez něj bych film možná hodila i do odpadu:) Zápletka naprosto šílená (ten, kdo jí vymyslel, si zasloužil buď Oscara nebo Bohnice), ale funguje, aspoň na mě jo. Její originalita a kouzlo (kterému hodně pomáhá i melancholická hudba Anne Dudley) jsou důvodem, proč zhlédnout tento zvláštně přitažlivý film. ()
Galerie (64)
Zajímavosti (8)
- Neil Jordan měl v úmyslu film nazvat „The Soldier's Wife“ (Vojákova žena), nicméně na doporučení svého přítele Stanleyho Kubricka tak neučinil. (HellFire)
- Jaye Davidson původně pracoval jako model dámské i pánské konfekce. (BrianStorker)
- Ústřední píseň "The Crying Game" k filmu nazpíval zpěvák a hvězda New Romantic 80. let Boy George, který proslul svými transsexuálními převleky. Píseň dosáhla v roce 1992 na 22. příčky v žebířčku The UK Singles Chart, 15. příčky v The Billboard Hot 100 Chart in the US a dokonce na prvního místa v Canada on the RPM 100 National Singles. Původní verze písně Brandy Lee z roku 1965 ve snímku zazní rovněž. (BrianStorker)
Reklama