Režie:
Karel KachyňaKamera:
Josef IllíkHudba:
Jan NovákHrají:
Iva Janžurová, Jaromír Hanzlík, Luděk Munzar, Ladislav Jandoš, Zdeněk Jarolímek, Ivo Niederle, Vladimír Ptáček, Jiří Žák, Klaus-Peter Thiele, Ulrich TheinVOD (1)
Obsahy(1)
Podle námětu Jana Procházky natočil v roce 1966 režisér Karel Kachyňa komorní příběh z posledních dnů druhé světové války. Ústřední hrdinkou je zoufalá venkovská žena, které Němci pověsili muže a které osud přivedl do rukou mladého vojáčka, na němž může vykonat svou pomstu. Celé drama se odehrává během cesty hlubokým lesem, kdy koňský povoz se ženou, vojákem a jeho těžce raněným spolubojovníkem míří k rakouským hranicím. Žena čeká na příležitost pomstít se, ale když ta chvíle nastane, zabít nedokáže… Kočár do Vídně patřil k nejdiskutovanějším filmům své doby. Jedněmi byl zatracován jako protiněmecký, jinými jako protičeský, ba i jako protipartyzánský. Je to však především film proti válce, proti zabíjení. „Válka zabíjí hlavně nevinné. Koho jiného? Copak do války šli někdy i jiní, než ti, kterým se vůbec nechtělo jít do války? Ale jakmile už zabíjení nastane, má své vlastní zákony. Redukují se ve snahu přežít: buďto zabiji, nebo budu zabit. Tento motor smrti je hlavním v každé válce,“ říká o svém filmu scenárista Jan Procházka. Roli mladé ženy Kristy napsal přímo pro Ivu Janžurovou, která patří v českém filmu mezi největší herecké osobnosti. Výborným partnerem jí byl Jaromír Hanzlík, pro kterého role vojáčka byla jednou z prvních velkých příležitostí. (Česká televize)
(více)Recenze (235)
V rámci tématu, které tento snímek otevírá je až neuvěřitelné, jak plynulý a kvalitně vykonstruovaný je. Temná nálada, která v sobě rozhodně nemá nadějeplný a nový nádech se nese celým snímkem. O filmu jsem se poprvé doslechla ve spojitosti s Ester Krumbachovou, která na filmu pracovala jako výtvarnice/kostymérka a i proto jsem na snímek byla velmi zvědavá. Překvapil mě ale velmi příjemně Jaromír Hanzlík, který doslova hraje očima. Jan Procházka, který je mimo jiné také autorem skvostu "Ucho" vytvořil dílo, které se maximálně snaží o objektivitu, pravdu a má jasné sdělení. Kdyby Iva narazila na jiného člověka, než je citlivý Jaromír, celý příběh by se odehrával úplně jinak. Ona ale narazila na někoho, komu je lidského života líto, lidského života, který před tím nebyl dehumanizován, je důstojný a také v daný moment užitečný. Nějakou dobu spolu musí setrvat. Ona ze strachu a z touhy po pomstě, kterou si ani není jistá. On proto, že má strach...strach z pomsty. Oba sdílejí podobné emoce ač každý stojí na svém břehu řeky. V momentě, kdy se dostáváme do konfrontace a Ivu čeká volba, kvůli které riskovala vlastní život, přichází ten zásadní moment filmu. Ona má na výběr, má na výběr jako každý člověk v momentě, než se rozhodne vzít druhému člověku úmyslně život. Rozhodně ale souhlasím s tím, že v rámci toho, do jakého charakteru je Iva stylizována by bylo mnohem příhodnější, kdyby jí Němci zavraždili syna a nikoli muže. Celé ústřední dvojici by to přineslo nedotknutelnou důvěryhodnost. Film přináší velké množství otázek, které s velkou pravděpodobností zůstanou navždy nezodpovězeny. Myslím, že každý člověk, který tento film uvidí a bude nad ním přemýšlet - dospěje k totožným otázkám, na které nenalezne odpovědi (a myslím, že nikdo je ani nalézt nechce, jelikož je zodpoví pouze zkušenost). Závěr filmu je o to více neuvěřitelný s ohledem na rok, ve kterém byl natočen. Partyzáni, kteří záhy po konci války vytáhli na nacisty a jejich jednání bylo stejně zavrženíhodné jako masakry sudetských Němců. Je tady ale vůbec možnost generalizovat, soudit a hodnotit? A jak bychom to měli udělat?...Jediné co nám zbývá je zapomenout nebo o tom mluvit. A zapomínat na události, které jsou součástí toho, kým jsme dnes není nikdy dobré. ()
Jak je možný, že film, který je celý o tom, že někdo jede na žebřiňáku může bejt takhle silnej - prostě filmová trefa - vřele doporučuji... ()
Horko těžko se dá zpracovat knížka, která je založená na líčení aktuálního stavu mysli hlavní protagonistky. Nicméně toto dílo si pozornost jistě zaslouží, neboť herecké výkony jak Janžurové, tak dabovaného Hanzlíka jsou skvělé. Ale přiznávám, že pro diváka, jenž nepřečetl tuto stejnojmenou novelu, může Kočár do Vídně připadat nudný. ()
Oceňuji tématiku - o brutální, fašistické pomstychtivosti českého obyvatelstva po druhé světové válce se u nás stále ještě mluví žalostně málo. Z pohledu člověka znalého jejich pozdější kariéry, překvapivě dobré výkony podali Iva Janžurová a Jaromír Hanzlík. Film je minimalistický, takřka televizní, což není nutně špatně, v příběhu mi ale chyběl moment, díky němuž bych zažil reálným událostem přiměřené pohnutí, celkově se nezaryl výrazněji do mozkové kůry. ()
Mistrovské dílo Karla Kachyni který byl 20 let neprávem zakázán, Iva Janžurová, jaromír Hanzlík, Luděk Munzar a všichni ostatní herci podávají výborné herecké výkony v tomto nezapomenutelném filmu. ()
Už od začátku je jasné, o co půjde, a že to nemůže skončit dobře. Kočár za celou dobu nevyjede z lesa, který je možno chápat jako metaforu války a osudu, před nímž není úniku, ač by si to Krista a mladý rakouský voják přáli. Kachyňa soustředí pozornost na předměty - sekyru schovanou pod vozem a věci, jež Krista vojákům odhazuje do lesa. Příběh je minimalistický, herecké obsazení komorní, ale přesto je to strašně svižné a snímek ani okamžik nevázne. Janžurová je brilantní a je zajímavé sledovat psychický vývoj její postavy. V kontrapunktu k ní stojí Hanzlík v podobě ukecaného mladého vojáka. Bariéra mezi nimi je zesilována tím, že on neumí česky a ona sice německy trochu rozumí, ale nekomunikuje s ním. O závěru netřeba mluvit, ten je mimořádně silný a přitom vůbec nesklouzává ke kýčovitosti, přílišné melodramatičnosti či citovému vydírání. ()
Tohle je už též klasika . Velmi realistický je popis řádění partyzánů v závěru filmu , dávám 5 * a 85 % . Jedna z nejlepších vážných rolí Ivy Janžurové . ()
Dost drsné a syrové!? ()
Pro mě jeden z pěti nejlepších českých filmů vůbec (+ Romance pro křídlovku, Kdo chce zabít Sekala, Pelíšky, Hoří, má panenko). ()
Mínus dvacet za absenci titulků. I když asi nebyly potřeba. Zpočátku dobré, dobré, ale pak už je to stále nudnější a nudnější. Trošku u toho pomáhá hudba, která se rozhodně dá poslouchat, ale to je asi tak všechen plus za druhou polovinu filmu. Konec je zajímavý, a to celé tři minuty. No, zajímavý, překvapivý. Ale bohužel, to je na sedmdesát pět minut hodně málo. ()
Vynikající herecké výkony a temná atmosféra lesa. K tomu pak podmanivá hudba zvyšující neuvěřitelné napětí a závěr patří mistrům. Iva Janžurová, Jaromír Hanzlík a Luděk Munzar ukázali, jak se dá z minimalistického herectví vytěžit maximum, když se to umí. ()
Málo herců, málo slov... Přesto mě něco nutilo koukat až do konce. Povedený film. Ale hlavně musím vyzdvihnout na svou dobu úžasnou práci s kamerou! Pan Illík opravdu uměl. 75% ()
Kvalitní dílo se skvělou Janžurovou. Kachyňovy filmy mám rád a tento je smutný a ponurý. Hodnocení: 80 % ()
70% ()
Kachyňa mě vždy uchvátí jeho stylem. Ať už je to barevné, či černobílé. Vždy to dokáže udělat skvěle a to platí i pro tento snímek. Takové nízkorozpočtové komorní psychologické drama, které místy dosti nudí, ale dokáže výborně překvapit. Hlavně teda na konci. 8/10 ()
Umím si popravdě řečeno představit i zábavnější způsob jak navodit napětí. 68 minut nudy, v posledních deseti děj vygradoval a konec. Herecký výkon Ivy Janžurové se dá jen těžko hodnotit, když skoro jediné co za celou hodinu filmu řekla bylo "prrr", aby zastavila kočár. Když ale koukám na ostatní komentáře.. - asi nemám vkus :-) ()
Spoločný projekt režiséra Kachynu a scenáristu Procházku presne tak ako pri podla mna u jedného z nejlepších českých filmou ,,Ucho,, ma trochu sklamal .Už na úvod príbehu namiesto úvodnej scény ,, titulky,, vysvetlujúce začiatok príbehu . Komorný príbeh dvoch rozdielnych ludí ,kde nenávist prerastie do ,,lásky,, ukončí až partizánska skupina/posledných päť minút zavrie film na pár rokov do trezoru./ Tomu filmu aby bol najlepší niečo chýba nevadí mi ,že Hanzlík hovorí celý čas po nemecky/ ako ináč keď je to rakúsky vojak/,ale na rozdiel od ,,Ucha ,,absentujú konfrontačné dialogy vykreslujíce myšlienky a charaktery hlavných postáv.Ale výborná hudba J.Nováka a zábery lesa dokreslujú predzvest tragedie. ()
Vynikající herecké výkony a výborně zvolená hudba. Velmi silný příběh a velmi silný film. ()
Jsem jinak kachyňomilec, ale tady musím říct jednoznačný verdikt: ideologický paskvil, a ke všemu nudný, skoro se tam nemluví. A obdivované herecké výkony? Pche....Vždyť Munzar si tam vystačí s jedním výrazem umučení po celou dobu. ()
Tak tenhle kočár Kachna vůbec neukočíroval, přitom to byl jeden z nejlepších českých režisérů. Kočár do Vídně je totální sračka, největší česká sračka, jakou jsem kdy viděl. Když je celý "film" o debilní cestě kočárem, tak mě to opravdu nezajímá. Navíc v hlavních rolích Janžurka a můj neoblíbenec Hanzlík. Není co dodat. ()
Reklama