Režie:
Karel KachyňaKamera:
Vladimír SmutnýHudba:
Petr HapkaHrají:
Daniel Douda, Eliška Balzerová, Josef Abrhám, Alena Mihulová, Kateřina Kaira Hrachovcová, Pavel Nový, Barbora Hrzánová, Igor Smržík, Pavel Chalupa (více)Obsahy(1)
V nemocnici na malém městě se odehrávají převážně příběhy dospělých. Nikdo z nich se zrovna nenachází v úspěšném období života, mají porouchané vztahy, nedaří se jim v práci. Hořkost z nich dělá lidi nepříjemné, a tak i třináctiletý uličník dostává kapky od každého, koho potká. Ne neprávem si vyslouží přezdívku Lže a krade, ale podezření na něj padá i ve chvílích, kdy je nevinný. Jenže zrovna tenhle kluk si usmyslí, že udělá radost jedné smutné holce. A protože je 5. prosince, slíbí jí, že do nemocnice přivede Mikuláše. To ovšem znamená, že se musí dostat ven. A pod bystrým zrakem vrchní sestry to nebude nijak snadný úkol. Tenhle souboj s nejistým výsledkem má ale v závěru jedno jisté – všichni jeho aktéři pomalu otvírají oči a jako zázrakem otvírají svá obrněná srdce a prožijí chvíli vzájemného porozumění. (Česká televize)
(více)Recenze (162)
Nevím proč, ale tenhle film jsem viděl několikrát, ač se mi nikdy moc nelíbil. Především mám s ním spojenou tu tísnivou nemocniční atmosféru..zvláštní.....na západní filmy a seriály odehrávající se v nemocničním prostředí se klidně koukám a nijak špatně na mě nepůsobí, ale jak vidím něco z českého nemocničního prostředí (především něco z minulého století), působí to na mne vždy depresivně...čímpak to asi bude? ()
Městem chodí Mikuláš a roznáší dárečky, za to v nemocnici na dětském oddělení jeden takový "dáreček" leží coby pacient. Ani z něj, ani z většiny dospělých postav člověku moc do smíchu není. V tomhle televizním filmu Karla Kachyni totiž děti sice hrají důležitou roli (chodí převlečení za Mikuláše, anděla a čerta, kouří na záchodě či smutní na nemocničním pokoji), ale jinak je to celé takové nahořklé. Nahořklé, jako život (nejen v nemocničním prostředí) někdy bývá. Přesto k uším zdejších pacientů i tamějšího personálu doznívá Mikulášovo zvonění a otevírá lidská srdce... ()
Vždycky budu mít rád sladké, takže mám rád Mikuláše, co jej nosí. To nemočního prostředí mě spíše děsí. Karlu Kachyňovi se stejně jako v předchozích nemočních filmech Pozor vizita a Počítaní oveček podařilo izolaci nemocnice skvěle vystihnout, tentokrát více depresivně. Naprosto souhlasím s ostatními komentující, že ta nemocnice teprve se vzpamtující ze socialismu vypadá opravdu děsivě. Stejně jako svým způsobem děsiví jsou lidé v ni působící - především zlobivý výrostek Ruda bez matky a přísná upjatá sestra v podání Elišky Balzerové. Tyhle postavy, a celý ten nemocniční závan pro mě byly příjemné asi jako hrachová kaše na vánoční večeři. Jenže ony přišly chvíle, kdy jsem s nima začal i soucítit. Karel Kachyňa to dokázal tak udělat, že ani tyhle figury nejsou černobilé, a vyhnout se schématičnosti. Naopak hezky neobyčejně obyčejně citlivě upozornit na lidské starosti a mikro příběhy v tomto celém zdánlivě nenapadném filmu, kde nakonec přišla jistá naděje....Já vám to prozradím, skutečně přišel Mikuláš. ()
Personál dětského oddělení si na noční službě uvědomil, že místo chlastání, pletení, večírků a opakovaných kontrol technického stavu polského Fiatu za plotem nemocnice, lze něco udělat i pro radost druhých. Kachyňův komorní příběh o lidských strastech, slabostech, touhách a zoufalé snaze skrýt to všechno před okolím měl v mé paměti jakousi zvláštní auru, ale ta teď po x-letech prakticky zmizela. Tohle nemám rád... ()
Hořko-sladký mikulášský příběh z jedné nemocnice, kde je v tomto čase všem smutno.....malým i velkým. Herecký koncert ústřední dvojice Abrhám - Balzerová a malý uličník jim skvěle sekunduje. Výborně napsaný scénář o lásce, která nemusí být na první pohled vidět, skvělá režie. Zařadil se k mým oblíbeným Vánočním filmům.... ()
Galerie (6)
Zajímavosti (6)
- Ve scéně, kdy sestřičky shání doktora, Pipka (Alena Mihulová) nadiktuje telefonní číslo 26 318. Kateřina Hrachovcová na telefonu vytočí čtyřku a poté zcela jiné číslice, načež telefon zazvoní. (hermiona)
- Pohled na město s kostelem na začátku a na konci filmu byl točen v Polici nad Metují. (stefaton)
- Pôvodne chceli režisér Karel Kachyňa a scenárista Jan Procházka natočiť film na začiatku sedemdesiatych rokov. Avšak Procházka bol v tej dobe na čiernej listine komunistického režimu v Československu a jeho scenár nemohol byť realizovaný. (Raccoon.city)
Reklama