Režie:
Ruben ÖstlundScénář:
Ruben ÖstlundKamera:
Fredrik WenzelHrají:
Claes Bang, Elisabeth Moss, Dominic West, Terry Notary, Sofie Hamilton, Christopher Læssø, John Nordling, Linda Anborg, Jan Lindwall, Iman Mirbioki (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Cristian je kurátor prestižního muzea moderního umění, které právě chystá odvážnou konceptuální výstavu. Její ústřední myšlenkou je čtverec o rozměrech 4 x 4 metry. Uvnitř něj platí pravidlo naprosté rovnosti a tolerance. Společně s PR agenturou hledá muzeum ideální strategii, jak v roztržitém a událostmi zavaleném mediálním prostoru celou akci zviditelnit. Jenže pak Cristian při bizarní formě kapesní krádeže přijde o peněženku a mobil a jeden z jeho podřízených vymyslí geniální způsob, jak je získat zpět. Cristian se jako obvykle nedokáže soustředit na nic jiného než sám na sebe. A podobně jako celá švédská společnost se i konceptuální výstava začíná utápět v bizarním zmatku, který definuje napětí mezi liberálními hodnotami, egoismem a sobectvím. Vítejte ve čtverci jménem současná Evropa. (Film Europe)
(více)Recenze (158)
Film, který zdánlivě nedrží klasický postup vyprávění. Nesledujeme žádnou dramatickou zápletku, která by přes krizi vedla k rozuzlení a závěrečnému poučení. Až po skončení si člověk uvědomí, že tam všechny ty složky vlastně byly, ale vznikají v několika linkách nenápadně a jakoby mimoděk. Film se táhne jako ten nejvšednější lidský den, směřuje jakoby odnikud nikam. Během dlouhé stopáže se divák nenudí, ale ani nebaví. Čtverec je přehlídkou lidských vlastností, předsudků a ze všeho nejvíc asertivity a ignorace vůči dění v našem okolí. K tomu režisér využívá celé řady působivých i prachobyčejných scén i způsobů jejich pojetí. Velmi zvláštní, typicky festivalový, film. Pro mě na pomezí tří a čtyř hvězd. Nakonec zaokrouhluji dolů především kvůli velkolepé scéně u slavnostního banketu. Některé scény mi přišly prvoplánové a čistě na efekt. A tato je úplným vrcholem. Točila se čtyři dny, opičí muž předvedl úchvatný výkon, ale ta prvoplánovost z toho ve výsledku prostě čišela. Naopak třeba postelová scéna s následným dialogem patřila k jedněm z nejlepších. ()
Hodně dobrý film se silným motivem vykresleným se vší brutalitou. Ale neí to jen jeden motiv, je v tom motivů a myšlenek mnohem více a člověk se dívá a jen si říká: "Jak bych se v takové situaci asi zachoval já?" Místy to dokonce vypadá, že je vše jen hra, kterou někdo nastražil na hlavního protagonistu, ale nakonec se ukáže, že ne. Že prostě naše dnešní společnost je takhle šíleně divná a dějí se v ní šíleně divné věci. ()
Cakal som daleko viac ,aj humoru bolo jak safranu ()
Tento film vystihuje obraz naší evropské společnosti tak dobře, že je nesmírné utrpení na něj koukat. Ale ano, jsme ubozí. ()
Podle popisu a délky stopáže jsem čekala pseudoumělecký film, na který se vydržím dívat 10 minut, ale od samého začátku byl fascinující.. Jedna zajímavá situace střídala druhou. Další nezapomenutelný film Rubena Östlunda ()
Vskutku zvláštní film, který klade víc otázek než předkládá odpovědí. To je myslím, to co mám rád, takové filmy upřednostňuji a rád se na ně dívám. Upřímně se přiznám, že jsem doteď asi nepobral vše co chtěl autor filmu sdělit a asi by to chtělo zhlédnout film vícekrát. Nicméně délka přes 2 hodiny mi v tom brání. Myslím, že už je to moc. Některé scény byly lehce bizarní a těžko je na první dobrou pobrat ale zrovna tyhle docela u mne bodovaly. Nevím jestli by vyznění filmu v kině bylo stejné jako u mne v obýváku, kde jsem měl šanci film přerušit a dokoukat další den či dny. V kině bez možnosti pohybu a přestávky je stopáž filmu určitě překážkou a upřímně mi odrazuje od návštěvy kina. Ale jinak musím říci, že po dlouhé době zase film, který mi nutí hodně přemýšlet, a to já vskutku rád... :-) Asi bych to pouštěl na FAMU aby kluci a holky od nás viděli jak se dělá v Evropě film. Kdysi tomu bylo obráceně a filmy nové české vlny si pouštěli v cizině, dneska si ty české hrůzy asi pustí mimo ČR opravdu jen málokdo... ()
Film plnej metafor. A nejen jich. Něco udeřilo přímo na solar plexus, něco jen škráblo nebo těsně minulo. Ale vzhledem ke stopáži to muselo mít něco do sebe, protože ani jednou jsem nevyhlížel konec. ()
Po Vyšší moci, další Rubenův film, kde se režisér s lidmi vůbec nesere. Kecy o nastaveném zrcadle jsou sice notně provařený, tady na sebe ovšem koukáte z nějakých deseti centimetrů a ten dojem ve vás dokáže vyvolat pouze dávivý efekt. Po projekci máte touhu dát sám sobě pěkně po tlamě pouze za to, že jste jeden z nich. Kvantum zásadních otázek, myšlenek, které se Vám během filmu honí hlavou je důkazem toho, že se Švédovi opět podařilo zatnout sekeru do těch nejcitlivějších míst vašeho mozku. No.... snad to kurva s námi není až tak špatný. A pokud jo, patří nám to. ()
Nejlepší scéna - opičí muž. ()
Súhlasím so všetkými superlatívmi, ale..ALE prikláňam sa k tej skupine, pre ktorú je film neucelený. Je fajn vidieť ostrú kritiku dnešnej posmodernej západnej demokracie, aj mne lezie hore krkom všadeprítomná korektonsť, pseudo-intelektuálny povrchný súčasný art (je ním film samotný?), ako aj ľudia čo sa nám snažia vehementne zdeliť, že tak to má byť lebo mi nato nemáme IQ a porozumenie. A myslím si, že mnohí tí, čo sa do tohto zdĺhavého kritizovania pustili skrz mizascény chápu v čom je problém, no a? Čo teraz? Autor zostal v rovine nastavovania zrkadla ale nemá ani snahu povedať, čo ďalej, ja tiež nepotrebujem kazateľský happyend, ale zostaneme takto stáť nad rozliatym mliekom a čumíme ako sa pomaly rozteká do strán hmmm. Pointless and straggled ()
Bohužel moc zdlouhavé. Po hodině a tři čtvrtě probudila z letargie až vsuvka s gorilím mužem - super zahráno, i když pro celkový děj nepodstatná, režisér si ji mohl prezentovat někde bokem jako samostatný short filmek. Po vsuvce se rozhýbali i další záležitosti a film konečně zaujal. Ale až tak pozdě? Ponechám tedy jen dvě hvězdičky, na které jsem myslel po většinu filmu. ()
Reklama