Režie:
Aki KaurismäkiScénář:
Aki KaurismäkiKamera:
Timo SalminenHrají:
Jean-Pierre Léaud, Margi Clarke, Kenneth Colley, Serge Reggiani, Nicky Tesco, Charles Cork, Angela Walsh, Michael O'Hagan, Walter Sparrow, Tony Rohr (více)Obsahy(1)
Sebevražda úředníka prostřednictvím najatého vraha mohla být zdárně dokončena, nebýt modrých očí prodavačky růží. Pracovník londýnských vodáren Henri Boulanger přijde o zaměstnání a pojme plán spáchat sebevraždu. To se mu však nedaří, rozhodne se tedy najmout vraha, který by práci vykonal za něj. Smlouva je uzavřena a zbývá už jenom čekat. Mezitím se však Henri zamiluje a sebevraždu si rozmyslí. Nájemného vraha už ale nejde zastavit a nezbývá než se s milenkou schovat. (Česká televize)
(více)Recenze (106)
Vystrihnuté jak z Bukowského románu . Ja nemôžem dať menej ako päť hviezdičiek , pretože Kaurismäkiho filmy , a špeciálne jeho hrdinovia , mi dodávajú morálnu a duševnú silu . Kedˇ som videl, ako ten chlapík žil , v akom podnájme , no to ja som king oproti nemu ! Alebo jak si rýchlo nabalil ženskú , len taký fukot ! Hnedˇ mám elán do života ! ()
Absurdní. Slovo, kterým lze tento subtilně působící filmeček nejsnázeji popsat. V dalším sledu dalo by se dodat výrazy jako nemluvný, úsporný, ale také nudný a těžkopádný. Na několik výborně vypointovaných scén tu připadá hodně hluchých. Pokud si dobře pamatuji, tak třeba první tóny hudby zazněly až s hospodským vystoupením Joea Strummera (The Clash) a to už byl snímek určitě za polovinou. Nevím také, jestli to byl záměr, ale film vyznívá daleko starší, než ve skutečnosti je. S přibývajícími minutami změnil se při sledování postupně můj nevrlý třes nohou téměř v dupot, což nebývá dobrým znamením ani u artové projekce, kdy člověk obyčejně čeká (jaksi samozřejmě) trochu těžší látku. 50% ()
A že vraj alkohol a cigarety spôsobujú smrť... Elegantný pán v obleku prišiel o prácu a trochu pripomína Fantozziho. Nejako je celý priebeh očakávaný a film by som zaradil k tým slabším od režiséra. Výborné je to v bare pri objednávke, ale potom už len priemerné. –––– Tak koho se chcete zbavit? ()
Můj třetí pokus o Akiho Kaurismäkiho. S tímhle pánem to asi dohromady nikdy nedám, minimálně skrze jeho filmy a podivný smysl pro humor ne. Nechal jsem se přesvědčit nadšenými uživatelkami z diskuze o francouzské kinematografii a na doporučení zhlédnout tento film. Ale žádná sláva se nekonala, téma náhlého vyhazovu ze zaměstnání je sice nesmírně nadčasové, nicméně o tematicky zajímavý film se ve výsledku dle mého názoru příliš nejedná. Působí na mne vyprázdněným dojmem: průměrné dialogy, dlouhé mlčení, statické záběry, schválně natahované scény, minimum napětí... a s výjimkou dvou neúspěšných pokusů hlavní postavy o sebevraždu žádné momenty k zasmání či alespoň pobavení, což vzhledem k tomu, že mělo jít o komedii, je v kombinaci s nudným dějem asi to nejhorší. Na předchozích dvou komedií od AK se mi líbila černobílá kamera a hudba, zde Aki točil v barvách, zbyla tedy ta hudba, kterou šlo poslouchat. Ač přiznám se, taky nepobírám, proč okamžitě po sebevraždě jedné z hlavních postav na konec přišla tak veselá odvazová písnička. Šlo se dívat i na Léauda v hl. roli, nepředstavitelně horší bylo poslouchat jeho angličtinu se šíleným přízvukem (bez ohledu na to, že v roli cizince mohlo jít o záměr). Uznávám, že své osobité umělecké kvality to má, chvílemi na mne ta podivná atmosféra dokázala působit, ale jinak se asi bez cinefilních skvostů podobného ražení dokážu obejít. A mimochodem, i ta rádoby "femme fatale" působila na mě absolutně nepřítažlivě. 40% ()
Komedie? No nevím nevím, mně do smíchu moc, věru, nebylo, ba naopak. Což nemyslím jako mínus, ani jsem od tohoto snímku nic takového nečekala. I když, občas mi některé scény dokázaly vyloudit menší či dokonce větší úsměv, to nemohu (a ani nechci) popřít. ;-) Především mi bylo ale hodně smutno. Zejména, když někdo dokáže po 15 letech, s cynickým výrazem a takřka bez mrknutí oka, vyrazit spolehlivého, věrného zaměstnance. A ještě více z jeho reakce na to (i když to patrně nebyl jediný důvod, jako spíše poslední kapka). Ale jo, našlo by se občas něco "hořce úsměvného", např. nevydařené pokusy o sebevraždu. No ale především mne nejvíce nadchnul Jean-Pierre Léaud (mám dojem, že jsem ho snad i poprvé slyšela mluvit anglicky ;-)), na něj mám prostě po všech stránkách slabost. ;-) On snad nemůže zklamat nikde, i kdyby účinkoval třeba v reklamě na dámské hygienické potřeby. :-D I tu cigaretu umí držet tak nějak hodně zajímavě, ležérně a sexy. :-D Sexy ležérně. :-DD Moc se mi líbila i jeho půvabná filmová partnerka. Obzvláště pak musím vypíchnout scény jejich sblížení, kdy nebylo vůbec potřeba nic intimního ukazovat, bohatě stačil krásný polibek, objetí, a každému normálně smýšlejícímu člověku muselo být jasné, co spolu asi provádějí, že neháčkují pléd. :-D Ach, jak já bych tuze ráda s Jeankem Léaudem háčkovala pléd... :-DDD ()
Galerie (20)
Zajímavosti (6)
- V scéne, keď prichádza hlavá postava do baru, hrá hudobník Joe Strummer. (dominikapete)
- Joe Strummer (The Clash) hrá v bare skladbu "Burning Lights". (DamianL)
- Film je venovaný legendárnemu britskému režisérovi Michaelovi Powellovi. (Bilkiz)
Reklama